ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 910/11871/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: адвокат Пирогівський В.В., на підставі довіреності № 51 від 22.10.2020

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція",

на рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року

у справі № 910/11871/20 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція",

про стягнення 452 705,98 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення 452 705,98 грн. (т.І, а.с. 1-6).

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №2463/18-ТЕ-41 про постачання природного газу від 01.10.2018 року щодо несвоєчасної оплати за переданий газ, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 452 705,98 грн, з яких 376 610,48 грн. - сума пені, 76 095,50 грн. - 3% річних.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 у справі №910/11871/20 у позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Євро-Реконструкція" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" пеню у розмірі 376 610,48 грн., 3% річних у розмірі 76 095,50 грн. та судовий збір у розмірі 6 790,59 грн. Повне рішення складено 10.02.2021 (т.І, а.с. 186-192).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Євро-Реконструкція" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні задовольнити частково, зменшивши позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних на 75 %, а також розстрочити виконання рішення рівними частинами щомісячно протягом року з дня ухвалення рішення.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції неправомірно відхилено його клопотання про зменшення розміру пені та 3% річних на 75% та розстрочення виконання рішення з огляду на перебування відповідача у скрутному фінансовому становищі.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про зменшення пені та 3% річних, а також розстрочення виконання рішення.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2021 року, матеріали апеляційної скарги ТОВ "Євро-Реконструкція" у судовій справі №910/11871/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Козир Т.П.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі № 910/11871/20 залишено без руху та встановлено строку на усунення недоліків.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 також зобов`язано Господарський суд міста Києва направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/11871/20 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про стягнення 452 705,98 грн.

6.4. 22.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли витребувані матеріали справи № 910/11871/20 та апеляційна скарга № 22/567 від 11.03.2021.

6.5. Дослідивши матеріали апеляційної скарги №22/567 від 11.03.2021, що надійшли 22.03.2021 від Господарського суду міста Києва, колегією суддів встановлено, що 11.03.2021 представником ТОВ "Євро-Реконструкція" Годованець Л.Ю. було здійснено розсилку згаданої апеляційної скарги на 3 (три) адреси електронної пошти, в тому числі на адресу електронної пошти Північного апеляційного господарського суду - та на адресу електронної пошти Господарського суду міста Києва , в зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне примірник апеляційної скарги №22/567 від 11.03.2021, що надійшов 22.03.2021 з Господарського суду міста Києва приєднати до спільного розгляду з апеляційною скаргою №22/567 від 11.03.2021, яка була 11.03.2021 зареєстрована в автоматизованій системі документообігу Північного апеляційного господарського суду під вх. №09.1-04.1/2228/2021, так як згадані апеляційні скарги є ідентичні.

6.6. 26.03.2021 від ТОВ "Євро-Реконструкція" надійшла заява про усунення недоліків.

6.7. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 р. відкрито Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі № 910/11871/20 та повідомлено учасників справи про те, що її розгляд відбудеться 27.04.2021 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 27.04.2021 р. представник відповідача надав пояснення, у яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати яким позовні задовольнити частково, зменшивши позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних на 75 %, а також розстрочити виконання рішення рівними частинами щомісячно протягом року з дня ухвалення рішення.

7.2. Представник позивача у судове засідання 27.04.2021 р. явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 101.

Враховуючи викладене, а також те що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 01.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі - Споживач) укладено договір постачання природного газу №2463/18-ТЕ-41, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору (т.І, а.с. 18-28).

8.2. У відповідності до п. 1.2. договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

8.3. Згідно п. 6.1. договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

8.4. Пунктом 8.2. договору передбачено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

8.5. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2018 по 17.10.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

8.6. В подальшому між сторонами укладались додаткові угоди до цього договору, якими сторони погоджували ціну природного газу, а також продовжували дію договору. Так, відповідно до додаткової угоди № 19 від 27.09.2019 кінцевим строком постачання природного газу сторони визначили вересень 2019 року (т.І, а.с. 29-59, 77-78).

8.7. На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 206014033,10 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств та наявні в матеріалах справи (т.І, а.с. 60-70, 79).

8.8. Водночас, як стверджує позивач, а відповідач не заперечує, ТОВ "Євро-Реконструкція" за поставлений природний газ здійснювало оплату з порушенням п. 6.1. договору постачання газу, що підтверджується випискою по операціях відповідача у період з 01.10.2018 по 31.03.2020 (т.І, а.с. 80, 81-86).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу №2463/18-ТЕ-41 від 01.10.2018, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

9.2. Позивач виконав свої зобов`язання за договором постачання природного газу №2463/18-ТЕ-41 від 01.10.2018 належним чином, поставивши відповідачу природний газ, однак в порушення умов вказаного договору, відповідач розрахунки за поставлений природний газ здійснював з порушенням строків, передбачених п. 6.1 договору, що підтверджується випискою по операціях відповідача у період з 01.10.2018 по 31.03.2020 (а.с. 80, 81-86).

9.3. Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань, позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 376 610,48 грн. пені, 76 095,50 грн. 3% річних.

9.4. Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені та 3% річних колегією суддів встановлено, що вказаний розрахунок є арифметично правильними.

9.5. Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 75% та розстрочення виконання рішення суду рівними частинами щомісячно протягом року з дня ухвалення такого рішення (т.І, а.с. 132-138).

9.6. Клопотання мотивоване з посиланням на те, що основним джерелом доходу відповідача є кошти, які надійшли за надані комунальні послуги від споживачів, заборгованість яких перед відповідачем за надані послуги з опалення та постачання гарячої води становить 422271,94 грн. Відповідач зауважує на тому, що згідно фінансової звітності товариства за 2017, 2018, 2019 роки його фінансова діяльність є збитковою

9.7. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 29.09.2020 у справі № 909/1240/19 (909/1076/19), від 23.03.2021 р. у справі №921/580/19.

9.8. Виписка по операціям відповідача свідчить про те, що розрахунок за поставлений позивачем природний газ здійснювався шляхом розподілу коштів з рахунку з спеціальним режимом використання.

9.9. Слід врахувати, що Держава визначила спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 917/536/19

9.10. Укладений сторонами договір свідчить про те, що відповідач не є кінцевим споживачем одержаного природного газу, а отже надходження коштів на рахунок відповідача та можливість погашення заборгованості за природний газ в цілому залежить від сплати кінцевими споживачами на користь відповідача відповідних платежів.

9.11. Незадовільний фінансовий стан відповідача підтверджується фінансовими звітами (баланс, звіт про фінансові результати) (т.І, а.с. 143-144).

9.12. Відповідно до наданої відповідачем довідки про стан дебіторської заборгованості за спожиту теплову енергію ТОВ "Євро-Реконструкція" станом на 01.10.2020 населення, бюджет та інші споживачі мають заборгованість перед відповідачем у розмірі 422272,94 тис. грн. (т.І, а.с. 145)

9.13. При цьому, у даній справі позивачем не доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені.

9.14. Відтак, нарахована позивачем до стягнення пеня у розмірі 376610,48 грн. є значним стягненням у порівнянні з невстановленими збитками кредитора (позивача) у справі.

9.15. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, від заявленої позивачем суми.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та часткового зменшення пред`явленої до стягнення пені на 50% з огляду на те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, зважаючи на специфіку його діяльності, те, що придбаний відповідачем природний газ використовувався для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, а також те, що позивачем не доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені.

10.2. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №922/175/18 викладено правову позицію, відповідно до якої: "3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 ЦК і статті 230 Господарського кодексу України".

Враховуючи те, що положення ст. 551 ЦК України передбачають право суду зменшити саме розмір неустойки, до якої відповідно до господарського та цивільного законодавства не віднесено визначені ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено вимоги клопотання відповідача в частині зменшення розміру 3% річних.

10.3. Також колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду з огляду на те, що відповідачем не доведено існування визначених ст. 331 ГПК України підстав.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів частково погоджується з твердженнями відповідача про те, що судом було необґрунтовано відхилено клопотання відповідача в частині зменшення розміру пені з огляду на те, що судом не враховано того, що відповідач не є фактичним кінцевим споживачем газу і такий газ використовується ним для виробництва теплової енергії для надання послуг з централізованого опалення населенню, яке не завжди вчасно розраховується за спожиту теплову енергію, а також те, що позивачем не доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, норми ЦК України, ГК України, договору, зважаючи на специфіку діяльності відповідача, колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача, але в частині зменшення розміру пені на 50%.

11.2. Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень відповідача про можливість зменшення розміру присуджених до стягнення 3% річних з огляду на те, що такий тип відповідальності за порушення грошового зобов`язання не є неустойкою та, відповідно, не може бути зменшений судом на підставі ст. 551 ЦК України.

11.3. Також колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі твердження скаржника не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача в частині розстрочення виконання судового рішення.

Так, приписами статті 331 ГПК України встановлено, що за клопотанням сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за клопотанням стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказане свідчить про те, що підставою для розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Разом з тим, доказів існування на момент винесення господарським судом рішення обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення, або роблять його виконання неможливим, - відповідачем не надано, а відповідно і не доведено наявності підстав, за яких було б можливим задоволення клопотання відповідача в частині розстрочення виконання рішення суду.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання оплати поставленого природного газу. Разом з тим, матеріали справи також свідчать про наявність підстав для застосування ст. 233 ГК України.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.7. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.8. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.9. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.10. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.11. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

13.12. В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

13.13. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.14. Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені встановлено також ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

13.15. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

13.16. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Тобто, наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи щодо підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені. В іншій частині оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі №910/11871/20 скасувати.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі №910/11871/20 задовольнити частково.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за звернення з позовом відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі з огляду на те, що спір у справі виник у зв`язку з його неправомірною поведінкою.

15.2. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України у пропорційному від задоволених вимог розмірі 4236,87 грн. підлягають відшкодуванню відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі №910/11871/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2021 року у справі №910/11871/20 скасувати та прийняти нове рішення:

"1) Позовні вимоги задовольнити частково.

2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20; ) на користь Акціонерного товариства Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) пеню у розмірі 188305 (сто вісімдесят вісім тисяч триста п`ять) грн. 24 коп., 3% річних у розмірі 76 095 (сімдесят шість тисяч дев`яноста п`ять) грн.. 50 коп. та судовий збір у розмірі 6 790 (шість тисяч сімсот дев`яноста) грн. 59 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

3) У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про розстрочення виконання рішення відмовити."

3. Стягнути з Акціонерного товариства Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, місто Київ, вулиця Гната Хоткевича, будинок 20; ) 4236 (чотири тисячі двісті тридцять шість) грн. 87 коп. судових витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/6752/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 29.01.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир