СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа № 905/1327/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Лакіза В.В. , суддя Мартюхіна Н.О.

при секретарі Семенові О.С.,

за участю представників:

від позивача Балицький О.П. на підставі посвідчення від 30.08.2017р. №4876;

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області, Донецька область, м. Маріуполь, (вх.№181 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 (суддя Сковородіна О.М., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення не зазначено, дата складення повного тексту 27.11.2020р.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010, м. Київ,

до відповідача: Маріупольської міської ради Донецької області, Донецька область, м. Маріуполь,

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що останньому згідно з рішенням Маріупольської міської ради №6/18-1872 від 24.04.2012р., зокрема, надано в оренду строком земельну ділянку площею 0,9500 га (кадастровий номер :01:005:0799), позивачем на адресу відповідача було направлено проект договору оренди, проте, Маріупольською міською радою проект договору підписано не було, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки; визнано укладеним договір оренди земельної ділянки площею 0,9500 га по вул. Іртишській, 2 в Приморському районі міста Маріуполя Донецької області, кадастровий номер :01:005:0799, для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку (завершення будівництва багатоквартирного жилого будинку та будівництво нового житла), сторонами якого є Маріупольська міська рада Донецької області та Товариство з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010, в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви; стягнуто з Маріупольської міської ради Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 витрати на оплату судового збору в сумі 2102,00грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посилання на положення статей 122, 123, 124, 126 Земельного кодексу України, статей 13, 14, 16 Закону України Про оренду землі, частини 3 статті 179 Господарського кодексу України, частини 1 статті 641,644, 649 Цивільного кодексу України мотивовані тим, що дотримуючись вимог закону, позивач здійснив всі дії, необхідні для отримання в оренду земельної ділянки, а саме: отримав дозвіл Маріупольської міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробив проект землеустрою, погодив його зі всіма уповноваженими органами та особами, отримав рішення Маріупольської міської ради про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки в оренду строком на 10 років, подав заявку на оформлення проекту договору оренди, отримав проект даного договору та підписав його.

Отже, Маріупольська міська рада, як орган місцевого самоврядування, що наділений повноваженнями по розпорядженню земельними ділянками комунальної власності територіальної громади м. Маріуполя, якою у встановленому законом порядку було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою та надання ТОВ Бригантина-2010 в оренду строком на 10 років земельної ділянки площею 0,9500 га (кадастровий номер :01:005:0799) по вул. Іртишській, 2 в Приморському районі м. Маріуполя, а тому в силу положень ч. 2 ст. 16 Закону України Про оренду землі та ч. 5 ст. 126 ЗК України була зобов`язана укласти з позивачем договір оренди даної земельної ділянки.

Факт направлення позивачем підписаного з його боку договору оренди земельної ділянки на адресу відповідача 02.08.2012р., підтверджується доданою до позовної заяви копією декларації про прийняття вантажу №КИН-094501 від 02.08.2012р. кур`єрської служби Інтайм.

Проте, з незалежних від позивача причин, договір оренди земельної ділянки не було підписано з боку відповідача, що унеможливило завершення оформлення позивачем права землекористування з метою будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, місцевим господарським судом за результатом розгляду поданого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності було зазначено про те, що позов подано в межах строку позовної давності, з огляду на доведеність про необізнаність позивача щодо не завершення процесу укладання договору оренди земельної ділянки.

Зокрема, виконавши перелік дій, передбачених рішенням Маріупольської міської ради №6/18-1872 від 24.04.2012р., позивач вважав договір оренди земельної ділянки укладеним та не знав про порушення своїх прав.

Тільки після отримання від Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відповіді №905/105-19 від 29.03.2019р. позивач дізнався про відсутність запису щодо реєстрації договору оренди земельної ділянки :01:005:0799, а з листа відповідача №26.4-4835-26.1 від 17.03.2020р. позивач дізнався про відсутність самого договору оренди.

Маріупольська міська рада Донецької області з рішенням місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим сторонам в обґрунтування своїх вимог та заперечень доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що наявна в матеріалах справи копія декларації про прийняття вантажу №КИН-094501 від 02.08.2012р. кур`єрської служби Інтайм не є належним доказом на підтвердження направлення на адресу Маріупольської міської ради супровідним листом від 02.08.2012р. №9 підписаного договору оренди земельної ділянки від 18.07.2012р. у трьох екземплярах, оскільки не містить інформації щодо направлення на адресу міської ради та не містить переліку вмісту відправлення.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази як надіслання, так і отримання вказаного листа відповідачем.

З наведеного вбачається, що позивач так і не повернув на адресу Маріупольської міської ради договір оренди, а отже висловив своє небажання в оформленні прав на земельну ділянку.

Крім того, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом не було досліджено загальної можливості укладення договору з позивачем та не надано оцінки наявному в матеріалах справи листу Відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 29.03.2019р. №950/105-19 відповідно до якого станом на 01.01.2013р. у Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договори оренди землі записи щодо державної реєстрації документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, з кадастровим номером :01:005:0799, відсутні, в зв`язку з чим зазначений кадастровий номер отримав статус архівного, поземельна книга земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0799, не відкривалась.

Отже, відсутність у земельної ділянки статусу об`єкта цивільних прав не дає можливості вчиняти дії щодо розпорядження майном, оскільки таке майно відсутнє.

Апелянт також зауважує, що з 2012 року позивачем не вчинено жодних дій, спрямованих на набуття відповідного права користування земельною ділянкою, площею 0,9500 га, у зв`язку з чим вважає помилковим твердження суду у цій частині.

Крім того, апелянт зазначає, що твердження позивача про те, що він дізнався про відсутність у нього договору оренди земельної ділянки лише з листа ГУ Держгеокадастру у Донецькій області та листа Маріупольської міської ради від 26.4-4835-26.1 від 17.03.2020р. не може свідчити про те, що позивач дізнався про відсутність договору оренди саме у березні 2020року та суперечить вимогам частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2021р. поновлено Маріупольській міській раді Донецької області строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20; встановлено позивачу у справі строк до 28.01.2021р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 08.02.2021р.

27.01.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№1071), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Маріупольської міської ради Донецької області, рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2021р. у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О., для розгляду справи №905/1327/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 03.03.2021р.

12.02.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№1837), в яких просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Маріупольської міської ради Донецької області, рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 залишити без змін.

22.02.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№2304), в яких просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2021р. у зв`язку із перебуванням на навчанні судді Гези Т.Д., для розгляду справи №905/1327/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до 23.03.2021р.; явку представника Маріупольської міської ради визнано обов`язковою.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2021р. у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Здоровко Л.М., для розгляду справи №905/1327/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В.

23.03.2021р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду заяву (вх.№3493), в якій просить суд проводити розгляд справи за відсутності його представника. Крім того, підтримує вимоги апеляційної скарги, просить задовольнити її в повному обсязі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2021р. оголошено в судовому засіданні перерву до "26" квітня 2021 р. об 11:30год.; судове засідання буде продовжено у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, каб. №105.

16.04.2021р. позивачем подано до апеляційного господарського суду клопотання про долучення додаткових доказів (вх.№4485), в якому просить суд долучити до матеріалів справи копію Висновку про несучі властивості ґрунтів основи під існуюче свайне поле на майданчику незавершеного будівництва по вул. Іртишська, житловий будинок № 2 у м. Маріуполь від 18.11.2008р., складений Науково- технічним центром Метродон» та копію Висновка експерта за результатами проведення судової будівельно- технічної та земельно технічної експертизи №22/20 від 23.10.2020р.

Апелянт зазначає, що вказані докази подано до апеляційного господарського суду на підтвердження знаходження на земельній ділянці по вул. Іртишська, 2 у м. Маріуполь недобудованого житлового будинку, готовністю 3%, оскільки під час судового засідання у Східному апеляційному господарському суді, яке відбулось 23.03.2021р., у суду виникли питання щодо доказів знаходження на спірній земельній ділянці об`єкту незавершеного будівництва.

Вказані документи не подавались до місцевого господарського суду, оскільки ані відповідачем, ані судом при розгляді справи в суді першої інстанції, не ставився під сумнів факт розташування на земельній ділянці, площею 0,9500га, об`єкту незавершеного будівництва.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаюся судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Колегія суддів, зазначає, що апеляційним господарським судом в силу приписів Господарського процесуального кодексу України переглядаються виключно ті обставини, які були предметом розгляду місцевого господарського суду, у зв`язку із чим, надані позивачем копія Висновку про несучі властивості ґрунтів основи під існуюче свайне поле на майданчику незавершеного будівництва по вул. Іртишська, житловий будинок № 2 у м. Маріуполь від 18.11.2008р., складений Науково- технічним центром Метродон» та копія Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно технічної експертизи №22/20 від 23.10.2020р., не розглядаються та не приймаються судом в якості додаткових доказів.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 26.04.2021р. представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Полтавської області від 24.11.2020р. у справі №917/315/20 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також, що апелянт був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовими повідомленнями (т.2 а.с.73), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, ТОВ Бригантина-2010 з 29.04.2010р. є власником об`єкту незавершеного будівництва - недобудованого житлового будинку, готовністю 3%, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Іртишська, 2, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26009601 від 29.04.2010р. (т.1 а.с.20).

Підставою виникнення права власності є постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2010р. у справі №2а-6510/10/0570 (т.1 а.с.61-64).

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області №6/12-1203 від 18.10.2011р. Про дозвіл розробки проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок по вул. Іртишській в Приморському районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010" вирішено затвердити матеріали попереднього погодження місця розташування та дозволити розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, орієнтовною площею 0,9500 га, для завершення будівництва жилого будинку та будівництва нового житла по вул. Іртишській в Приморському районі міста товариству з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 (т.1 а.с.21).

На виконання вказаного рішення, за замовленням позивача було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на термін 10 років Товариству з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 для завершення будівництва багатоквартирного жилого будинку та будівництва нового житла по вул. Іртишській, 2 в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області (т.1 а.с.22-109).

11.03.2012р. проведено винесення та узгодження меж земельної ділянки ТОВ Бригантина-2010 для завершення будівництва багатоквартирного жилого будинку та будівництва нового житла по вулиці Іртишській, 2 у Приморському районі міста Маріуполя, про що складено акт винесення на місцевість та узгодження меж землекористування ТОВ Бригантина-2010 (т.1 а.с.94).

За даними кадастрового плану земельній ділянці 11.03.2012р. надано кадастровий номер :01:005:0799, про що внесені відповідні відомості до автоматизованої системи (т.1 а.с.99).

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області №6/18-1872 від 24.04.2012 Про затвердження проектів землеустрою по відведенню земельних ділянок по вул. Іртишській в Приморському районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 було вирішено затвердити проект землеустрою по відводу та надати товариству з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 із земель житлової та громадської забудови в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 0,9500 га (кадастровий номер :01:005:0799) з розміром орендної плати на рівні 3% від її грошової оцінки, для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку (завершення будівництва багатоквартирного жилого будинку та будівництво нового житла) по вул. Іртишській, 2 в Приморському районі міста. Зобов`язано ТОВ Бригантина-2010 на протязі 3-х місяців з дня прийняття рішення подати у відділ регулювання земельних відносин міської ради заявку про оформлення проекту договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 5, 6 рішення від 24.04.2012р. №6/18-1872 відділ регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради зобов`язано підготувати для ТОВ Бригантина-2010 проект договору оренди земельної ділянки протягом двох місяців з дня оформлення відповідної заявки. Управлінню Держкомзема у місті Маріуполя Донецької області зареєструвати договір оренди земельної ділянки, укладений із Маріупольською міською радою (т.1 а.с.110).

Зі змісту листа виконавчого комітету Маріупольскої міської ради від 05.10.2012р. №17-1374-02, адресованого ТОВ Бригантина-2010 вбачається, що відділ регулювання земельних відносин підготував проект договору оренди земельної ділянки на підставі рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012р. №6/18-1872 для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку (завершення будівництва багатоквартирного жилого будинку та будівництва нового житла), і проект такого договору видано представнику ТОВ Бригантина-2010 31.07.2012р. (т.1 а.с.111).

Супровідним листом від 02.08.2012р. №9 ТОВ Бригантина-2010 повідомило начальника відділу регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради, що товариством повернуто для підписання договір оренди земельної ділянки від 18.07.2012 у трьох екземплярах (т. а.с.121).

В подальшому, листом за вих.№1 від 14.02.2020 позивач звернувся до Маріупольського міського голови, в якому повідомив, що підписаний товариством договір оренди було направлено на адресу Маріупольської міської ради, однак з невідомих причин до теперішнього часу не повернуто і невідомо чи був даний договір взагалі підписаний Маріупольської міською радою. З урахуванням зазначеного, ТОВ Бригантина-2010 просило повернути підписаний договір для його подальшої реєстрації та сплати орендної плати у встановленому порядку (т.1 а.с.122).

Згідно змісту листа від 17.03.2020р. №26.4-4855-26.1 Департамент по роботі з активами Маріупольської міської ради, розглянувши лист ТОВ Бригантина-2010 щодо повернення підписаного договору оренди земельної ділянки, повідомив директора товариства, що запитуваний договір відсутній. Також для вирішення цього питання запропоновано звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, оскільки саме цей орган є розпорядником запитуваної інформації, і на збереженні знаходяться договори оренди земельних ділянок, укладені до 2013 року (т.1 а.с.123).

Відповідно до листа від 29.03.2019р. №950/105-19 відділ у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомив, що станом на 01.01.2013р. у Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договори оренди землі записи щодо державної реєстрації документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, з кадастровим номером :01:005:0799, відсутні, в зв`язку з чим зазначений кадастровий номер отримав статус архівного, а поземельна книга земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0799 не відкривалась (т.1 а.с.183).

За даними Департаменту фінансів Маріупольської міської ради ТОВ Бригантина-2010 в період 2012-2020р.р. орендну плату за земельну ділянку не сплачувало (т.1 а.с.160).

Позивач в позовній заяві зазначив, що, на підставі рішень Маріупольської міської ради Донецької області від 18.10.2011р. №6/12-1203 та від 24.04.2012р. №6/18-1872, які прийнято уповноваженим органом згідно з положеннями статей 12, 92, 93, 120, 124, 125, 141, 186 Земельного кодексу України та статей 25, 29 Закону України Про місцеве самоврядування, у товариства виникло право на укладення договору та отримання в оренду земельної ділянки, площею 0,9500 га, по вулиці Іртишській,2, у Приморському районі міста Маріуполя Донецької області, кадастровий номер :01:005:0799, для будівництва та обслуговування багатоквартирного жилого будинку, який належить позивачу на праві приватної власності.

Також, позивач зазначав, що сторони протягом тривалого часу вчиняли дії, спрямовані на виконання вищезазначених рішень Маріупольської міської ради Донецької області та підписання проекту договору оренди, проте, відповідачем було відмовлено в завершенні процедури оформлення земельної ділянки в оренду, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом до суду за захистом свого порушеного права (т.1 а.с.1-132).

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у даній справі позов задоволено повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.205-215).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Так, предметом позовних вимог є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Бригантина-2010 з 29.04.2010р. є власником об`єкту незавершеного будівництва - недобудованого житлового будинку, готовністю 3%, розташованого за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Іртишська, 2 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26009601 від 29.04.2010р. (т.1 а.с.20).

Підставою виникнення права власності є постанова Донецького окружного адміністративного суду від 14.04.2010р. у справі №2а-6510/10/0570 (т.1 а.с.61-64).

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 12 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом статті 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону (ст.125,126 Земельного Кодексу України).

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як було зазначено вище, рішенням Маріупольської міської ради від 18.10.2011р. №6/12-1203 затверджено матеріали попереднього узгодження місць розміщення та дозволено розробку проектів землеустрою з відведення земельних ділянок, орієнтовною площею 0,9500 га, для завершення будівництва житлового будинку та будівництва нового житла по вулиці Іртишській,2 у Приморському районі ТОВ Бригантина-2010 (т.1 а.с.21).

Рішенням Маріупольської міської ради від 24.04.2012р. №6/18-1872 затверджено проект землеустрою з відведення та вирішено надати із земель житлової та громадської забудівлі в оренду строком на 10 років земельну ділянку, площею 0,9500 га, (кадастровий номер :01:005:0799) із розміром орендної плати на рівні 3% від їх грошової оцінки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вулиці Іртишській,2 у Приморському районі міста Маріуполя ТОВ Бригантина-2010 (т.1 а.с.110).

Отже, з огляду на положення чинного законодавства та, враховуючи обставини справи, колегія суддів зазначає, що станом на 2011-2012 роки позивачем було здійснено комплекс заходів, спрямованих на оформлення права користування земельною ділянкою, що підтверджується матеріалами справи.

При ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом було встановлено, що спірний проект договору оренди було надіслано позивачем на адресу відповідача, що підтверджується супровідним листом від 02.08.2012р. №9, в якому ТОВ Бригантина-2010 повідомляло начальника відділу регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради, що товариством повернуто для підписання договір оренди земельної ділянки від 18.07.2012р. у трьох екземплярах та декларацію про прийняття вантажу №КИН-094501 від 02.08.2012р. кур`єрської служби Інтайм (т.1 а.с.121, 182).

Проте, колегія суддів не погоджується з відповідним висновком господарського суду першої інстанції, з огляду на те, що вказаний супровідний лист від 02.08.2012р. №9 (а.с.121) не містить інформації щодо направлення його на адресу Маріупольської міської ради, відсутні у матеріалах справи і докази як надіслання, так і отримання цього листа відповідачем.

Декларація про прийняття вантажу №КИН-094501 від 02.08.2012р. кур`єрської служби Інтайм також не містить переліку вмісту відправлення (т.1 а.с.121). Отже, встановити той факт, що саме за цією декларацією направлено позивачем відповідачу повний пакет документів, у тому числі проект договору оренди, є неможливим.

Натомість, матеріали справи містять лист від 29.03.2019р. №950/105-19 відділу у місті Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, в якому зазначено, що станом на 01.01.2013р. в Книгах записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договори оренди землі записи щодо державної реєстрації документів, які підтверджують право власності або користування земельною ділянкою, з кадастровим номером :01:005:0799, відсутні, у зв`язку з чим зазначений кадастровий номер отримав статус архівного, поземельна книга земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0800 не відкривалась (а.с.183).

На офіційному сайті Публічної кадастрової карти відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0799 не знайдено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про те, що належних доказів направлення ТОВ Бригантина-2010 на підписання Маріупольській міській раді проекту договору оренди матеріали справи не містять, як і жодних звернень, спрямованих позивачем з метою встановлення факту підписання відповідачем проекту договору оренди, та чи зареєстровано договір оренди у встановленому Законом порядку. А відтак, не встановлено того, чи вчиняв позивач дії щодо укладення спірного договору оренди та набуття відповідного права користування земельною ділянкою протягом усього строку: з моменту затвердження проекту землеустрою з відведення земельної ділянки та надання її в оренду ТОВ Бригантина-2010 у відповідності до рішення Маріупольської міської ради від 24.04.2012 №6/18-1872 до звернення 14.02.2020р. позивача до Маріупольського міського голови, в якому ТОВ Бригантина-2010 просило повернути підписаний договір для його подальшої реєстрації та сплати орендної плати у встановленому порядку.

Слід зазначити, що жодних доказів сплати за користування земельною ділянкою, у розмірі, встановленому рішенням Маріупольської міської ради від 24.04.2012р. №6/18-1872 та умовами проекту договору оренди, матеріали справи не містять. Натомість, з листа за вих.№28.2/33235 від 25.08.2020р. Департаменту фінансів Маріупольської міської ради убачається, що за період з 2012р. по 2020р. орендна плата за користування земельною ділянкою від ТОВ Бригантина-2010 не надходила (т.1 а.с.160).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.10.2020р. у справі №816/347/17 встановив, що обов`язок щодо сплати земельного податку виникає з моменту реєстрації прав на це нерухоме майно, незважаючи на відсутність оформлення земельної ділянки.

Господарським судом встановлено, що позивач, залишаючись власником об`єкта, зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі прав на нерухоме майно, має право, і, відповідно, обов`язок на врегулювання відносин оренди земельної ділянки. Суд також зауважив, що позивач протягом багатьох років відкрито користується земельною ділянкою.

Судова колегія зазначає, що матеріалами справи не підтверджується факт постійного користування земельною ділянкою, та сплати позивачем орендної плати за користування земельною ділянкою. При цьому, спірна земельна ділянка рішенням Маріупольської міської ради від 24.04.2012р. №6/18-1872 відводилась ТОВ Бригантина-2010 з метою завершення будівництва багатоквартирного житлового будинку та будівництва нового житла. Але, доказів цільового використання спірної земельної ділянки, що підтверджують початок добудови незавершеного будівництва та будівництва нового житла, зокрема, проектно-кошторисної документації, дозволу на початок будівельних робіт, позивачем не надано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2018р. у справі №32/563 вказала, що відносини щодо передачі земельних ділянок у користування (оренду) із земель комунальної власності та укладення відповідних договорів оренди регулюються спеціальними нормами законодавства, закріпленими, зокрема, в Земельному кодексу України та Законі України Про оренду землі.

З урахуванням вищезазначених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував загальний порядок укладення договорів, встановлений статтею 181 Господарського кодексу України, оскільки саме спеціальні норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, щодо не доведення позивачем факту вчинення дій щодо укладення спірного договору оренди протягом усього строку 2012 по 2020 роки, а відтак і порушення його прав та охоронюваних законом інтересів при укладенні договору оренди, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог з підстав, зазначених в позовній заяві.

Щодо викладеної відповідачем у відзиві на позовну заяву, поданому до місцевого господарського суду, заяви про застосування до позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 строків позовної давності (т.1 а.с.155-158), судова колегія зазначає наступне.

Так, згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Виходячи з вимог статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Відмова в задоволенні позову у зв`язку із відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі №372/1036/15-ц.

Оскільки під час апеляційного перегляду не було встановлено факту порушення прав позивача при укладенні договору оренди, чим позивач обґрунтовував свої вимоги, зокрема, недоведеності позивачем факту вчинення дій щодо укладення спірного договору оренди протягом усього строку 2012 по 2020 роки, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення було не в повній мірі правильно застосовано положення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат судова колегія керується приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 17.11.2020р. у справі №905/1327/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бригантина-2010 (04071, м. Київ, вул. Хорива, 7, кв. 12, ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Миру, 70, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3153,00грн.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2021р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна