ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6726/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс", м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (49040, м.Дніпро, Соборний район, пр.Праці, буд.2Т, кім.17, ідентифікаційний номер юридичної особи 33176534)

про визнання грошових вимог на суму 7 909 027,17грн. та судового збору у розмірі 4 540,00грн.

Суддя Суховаров А.В.

при секретарі судового засідання Стронгіній О.О.

Представники сторін:

від кредитора: Сидоренко Р.В., трудовий контракт від 01.06.2020, ТОВ "Бізнес Агроцентр" (Лада Фінанс)

Іванова С.О., дов. №4470-К-Н-О від 08.10.2020, АТ КБ "Приватбанк"

Волова О.В., дов. №08/01-19-1 від 08.01.2019, ПрАТ "СК "Інгосстрах"

від боржника: Таламанчук О.С., дов.№б/н від 01.12.2020, ТОВ "Приват-Агро-Львів"

в засіданні приймали участь: Попов Д.О., дов. №б/н від 21.01.2021, представник розпорядника майна

ВСТАНОВИВ:

Справа №904/6726/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (49040, м.Дніпро, Соборний район, пр.Праці, буд.2Т, кім.17, ідентифікаційний номер юридичної особи 33176534) перебуває на стадії розпорядження майном.

Повноваження розпорядника майна покладені на арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича, свідоцтво №448 від 19.03.2013 (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 42Ц, оф.83, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

22.02.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення за №65742 про відкриття провадження у справі №904/6726/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (49040, м.Дніпро, Соборний район, пр.Праці, буд.2Т, кім.17, ідентифікаційний номер юридичної особи 33176534).

01.03.2021 до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс", м.Дніпро про визнання грошових вимог на суму 7 909 027,17грн. та судового збору у розмірі 4 540,00грн. у справі №904/6726/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (49040, м.Дніпро, Соборний район, пр.Праці, буд.2Т, кім.17, ідентифікаційний номер юридичної особи 33176534).

Ухвалою суду від 05.03.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" про грошові вимоги прийнято до розгляду в попередньому судовому засіданні на 06.04.2021 о 10:00год., зобов`язано розпорядника майна Чичву О.С. та боржника надати господарському суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора.

06.04.2021 господарським судом винесено ухвалу, якою відкладено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" про визнання грошових вимог на 21.04.2021 об 11:20год.

З повідомлень розпорядника майна та боржника про розгляд грошових вимог ТОВ "Приват-Альянс" вбачається, що грошові вимоги кредитора визнані у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив.

08.12.2016 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (далі - Клієнт) та ТОВ "Істейтглобал" (далі - Експедитор) було укладено договір транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО, відповідно до п.1.1 якого, Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові, зернобобові, олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом.

Згідно п.3.2 Договору оплата проводиться клієнтом наступним чином: 80% передоплати договірної ціни згідно виставленого Експедитором рахунку протягом 3-х банківських днів, з дня отримання Клієнтом рахунку. Остаточна плата у розмірі 20% здійснюється протягом 3-х днів після підписання Сторонами акту наданих послуг.

Розрахунки з Експедитором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Експедитора (п.3.3 Договору).

Сторонами погоджено в п.4.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором при наявності вини Сторони несуть відповідальність, відповідно до норм чинного законодавства України. Сторона, що порушила свої зобов`язання за цим Договором повинна негайно усунути ці порушення.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2017 включно (п.7.1 Договору).

Відповідно до п.7.2 Договору договір залишатиметься чинним до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (п.7.2 Договору).

Згідно Додатків №1-6 до Договору сторонами було погоджено, зокрема: назву вантажу, вага, станція відправлення та станція призначення вантажу, вартість послуг з організації перевезення та зазначено, що остаточний розрахунок відбуватиметься на підставі Актів виконаних робіт та рахунків Експедитора (а.с. 11-13).

Зазначені вище Додатки підписані сторонами та є невід`ємною частиною договору транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016.

Експедитором виконано належним чином умови договору, про що свідчить підписаний Сторонами Акт наданих послуг №275 від 20.09.2017 (а.с15), відповідно до якого загальна вартість виконаних робіт становить суму 1 260 450,11грн., детальний рахунок вартості наданих послуг міститься в Додатку до Акту про надання послуг (а.с.16).

На підставі викладеного, ТОВ "Істейтглобал" виставлено рахунок на оплату №275 від 20.09.2017 на суму 1 260 450,11грн.

25.02.2019 між ТОВ "Приват-Агро-Львів" та ТОВ "Істейтглобал" було укладено Додаткову угоду до договору транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016, відповідно до якої Сторонами погоджено відступлення (передача) права вимоги, що належать ТОВ "Істейтглобал" та визначені у Додатку №1 до Додаткової угоди до нового кредитора у зобов`язанні.

Підписанням цієї Додаткової угоди ТОВ "Приват-Агро-Львів" засвідчує свою згоду на відступлення (передачу)ТОВ "Істейтглобал" прав вимог, що належать ТОВ "Істейтглобал" та визначені у Додатку №1 до цієї Додаткової угоди Товариству з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" () та вважається повідомленим про зміну кредитора у зобов`язанні (п.2 Додаткової угоди).

Відповідно до Акту звіряння взаємних розрахунків за договором транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016 за період з 01.01.2018 - 20.02.2019 заборгованість ТОВ "Приват-Агро-Львів" перед ТОВ "Істейтглобал" складає суму 1 260 450,11грн. (Додаток №1 до Додаткової угоди, а.с. 23).

01.03.2019 між ТОВ "Істейтглобал" (далі - Первісний кредитор) та ТОВ "Приват-Альянс" (далі - Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №01/03/19-1, відповідно до п.1 якого, Первісний кредитор відступає (передає) Новому кредитору за плату в розмірі 500 000,00грн., а Новий кредитор набуває (приймає) право вимоги, що належать Первісному кредитору за Договорами, що визначені у Додатку №1 до цього Договору (а.с.20-21).

Перехід прав вимоги (визначених у п.1) Первісного кредитора до Нового кредитора здійснюється в день укладення Договору та оформлюється актом приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками Сторін.

Відповідно до Акту приймання-передачі документів, за якими виникла заборгованість до Договору про відступлення права вимоги №01/03/19-1 від 01.03.2019, ТОВ "Приват-Альянс" отримало документи для пред`явлення права вимоги, зокрема, до ТОВ "Приват-Агро-Львів" за договором транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016 (а.с.17-19).

Разом з тим, 04.03.2019 мiж ТОВ "Приват-Агро-Львів" (далі - Кредитор) та ТОВ "Приват-Агро-Львів" (далі - Боржник) було укладено Угоду про добровільне погашення заборгованостi, вiдповiдно до умов якої Боржник визнає, що його заборгованiсть перед Кредитором на момент укладення даної угоди за становить 1 260 450,11грн., яка складається iз заборгованостi Боржника перед Кредитором, яка виникла на пiдставi договору транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016.

Сторони домовились про змiну строку виконання зобов`язання Боржником перед Кредитором 1, а саме про те, що з моменту укладення цієї Угоди та до 04.10.2019, заборгованiсть перед Кредитором, вказана в п.2 цієї Угоди, буде погашена шляхом перерахування коштiв на поточний рахунок Кредитора.

У разi прострочки Боржником виконання грошового зобов`язання, на вимогу Кредитора за цієї Угодою, Боржник зобов`язаний сплатити на користь Кредитора суму боргу з урахуванням встановленого iндексу інфляції за весь час прострочення.

При простроченні боржником виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, сторонами погоджено розмір процентів, встановлених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України .

З огляду на те, що ТОВ "Приват-Агро-Львів" порушено зобов`язання в частині оплати послуг за договором транспортного експедирування та організації перевезення вантажів залізничним транспортом №08/12/16-7/ТЕО від 08.12.2016 у розмірі 1 260 450,11грн, заявником нараховано до сплати боржнику відсотки та інфляційні (на підставі ст. 625 ЦК України) на загальну суму 6 648 577,06грн.

У судовому засіданні 21.04.2021 представником АТ КБ "Приватбанк" подані заперечення по вимогах даного кредитора, що стосуються нарахування процентів річних, передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. При цьому представник АТ КБ "Приватбанк" посилався на неспівмірність нарахованих процентів сумі основного боргу, що не відповідає принципу справедливості та розумності та порушує права інших кредиторів, штучно збільшуючи вимоги даного кредитора. З огляду на це, кредитор просив суд відхилити вимоги кредитора в частині нарахувань підвищених процентів.

Разом з тим, представник АТ КБ "Приватбанк" посилається на позицію Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду викладену у постанові від 02.02.2021 по справі №904/12809/16 стосовно ознак фраудаторних правочинів.

Розглянувши заперечення представника АТ КБ "Приватбанк" щодо відхилення вимог в частині підвищених процентів, нарахованих кредитором за неналежне виконання грошових зобов`язань у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Зазначена норма передбачає, що проценти та індекс інфляції, що стягуються у разі порушення стороною грошового зобов`язання, має компенсаційний, а не штрафний характер.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Проценти, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів. Тобто такі проценти є гарантією для кредитора у вигляді настання певних правових наслідків для боржника через неналежне виконання ним взятих за договором зобов`язань.

Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Приписи статті 625 Цивільного кодексу України про три проценти річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються в разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто в разі якщо в договорі не зазначено розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме статті 625 ЦК України. Якщо в договорі встановлено збільшення розміру процентів у зв`язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшена плата за користування позикою (кредиту), слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, стаття 625 Цивільного кодексу України надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, встановити інший, ніж три проценти річних, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

Указані виплати процентів річних, передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є процентами за користування чужими грошима в розумінні статті 536 цього Кодексу, а є гарантією належного виконання грошового зобов`язання.

Підвищені проценти за статтею 625 Цивільного кодексу України встановлені й узгоджені самими сторонами.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Кредиторам у справі про банкрутство, арбітражному керуючому надано право на оспорення правочинів боржника згідно зі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зокрема суд звертає увагу, що в Постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду, на яку посилається в своїх запереченнях АТ КБ Приватбанк" зазначений саме такий механізм захисту порушеного права (п.45.5 Постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду викладену від 02.02.2021 по справі №904/12809/16).

Цим правом кредитор не скористався, тому суд, виходячи із презумпції правомірності правочинів, відхиляє заперечення АТ КБ "Приватбанк".

Враховуючи вищевикладене, посилання АТ КБ "Приватбанк" на фраудаторність правочину в частині встановлення сторонами підвищених процентів, судом відхиляються.

Перевіривши здійснені кредитором нарахування відсотків та інфляційних, суд дійшов висновку, що зазначені вище суми розраховані вірно та є цілком обґрунтованими.

Доказів виконання умов договору в частині оплати відступлених прав вимоги, сплати заборгованості за договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги до суду не надало, у зв`язку з чим заборгованість за вказаними вище договорами складає суму 7 909 027,17грн., підтверджується боржником та розпорядником майна.

На час розгляду справи боржник не надав господарському суду доказів сплати кредитору суми заборгованості.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що заявником доведено належними та допустимими доказами факт існування заборгованості боржника перед кредитором на суму 7 909 027,17грн.

Окрім викладеного, кредитором сплачено судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4 540,00грн., який підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення.

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

Згідно ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

З огляду на обґрунтованість вимог заяви ТОВ "Приват-Альянс", яка подана до господарського суду в межах строку, визначеного приписами ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання конкурсним кредитором ТОВ "Приват-Альянс" з грошовими вимогами до ТОВ "Приват-Агро-Львів" на загальну суму 7 913 567,17грн., яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 1 черга - 4 540, 00 грн. (витрати по сплаті судового збору);

- 4 черга 7 909 027,17грн. (основний борг, відсотки, інфляційні).

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Агро-Львів" (49040, м.Дніпро, Соборний район, пр.Праці, буд.2Т, кім.17, ідентифікаційний номер юридичної особи 33176534) на суму 4 540, 00грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 7 909 027,17грн. (основний борг, відсотки, інфляційні) - 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 21.04.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали складено 26.04.2021.

Суддя А.В. Суховаров