ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року м.Дніпро Справа № 908/1208/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.,

судді: Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.11.2020р., (повний текст складено 23.11.2020 року. суддя Левкут), у справі №908/1208/20

за позовом приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (правонаступник приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування) (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРОЖГРАДТРАНС (69123, м. Запоріжжя, бульвар Будівельників, буд. 17, кв. 68)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство Українська пожежно-страхова компанія (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40)

про стягнення 41249,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (правонаступник приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування") звернулося до господарського суду Запорізької області із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС" суму страхового відшкодування у розмірі 41249,02 грн. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія".

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС" різниці між фактичним розміром завданої її працівником - особою, винною у ДТП, шкоди, і сумою страхового відшкодування, сплаченого приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія", в якій була застрахована відповідальність відповідача.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 року у справі №908/1208/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", про стягнення 41249,02 грн.

Рішення мотивовано тим, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС", як власника джерела підвищеної небезпеки та роботодавця винуватця дорожньо-транспортної пригоди, є передчасним. Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, зважаючи на те, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 року у справі № 908/1208/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС" задовольнити в повному обсязі та стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС" 41249,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 року у справі № 908/1208/20 винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

На думку скаржника, суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, неправильно застосував статті 22, 1166, 1192, 1194 ЦК України, статті 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і зробив безпідставний висновок про те, що оскільки позивачем виплачене страхове відшкодування в розмірі 69580,56 грн., а ліміт відповідальності ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом № АК/2742002 становить 100000,00 грн., то позивач не може звертатись до відповідача з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням) на підставі статті 1194 ЦК України, оскільки розмір виплаченого страхового відшкодування, розрахований позивачем, не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

В апеляційний скарзі позивач стверджує з посиланням на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 6-6068св11 від 14.03.2012 року, що правильною є вимога позивача до відповідача про стягнення вартості відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Таким чином, не дослідивши повно та всебічно обставини справи, не перевіривши їх поданими доказами, не оцінивши докази, суд першої інстанції неправомірно відмовив у стягненні з відповідача суми боргу у розмірі 41 249,02 грн.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю. Оскаржуване рішення залишити без змін.

У відзиві відзначено, що при отримані компенсації страхового відшкодування від страхової компанії ПрАТ «СК «УПСК», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, у розмірі 28331,54 грн. позивач погодився з таким розміром завданої шкоди, хоча ліміт відшкодування становить 100000,00 грн. Жодного обґрунтування позивачем не пред`явлення ним вимоги про сплату страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу до страхової компанії ПрАТ «СК «УПСК» не наведено.

Тому, відповідач вважає, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС", як до єдиного відповідача, без залучення страхової компанії відповідача, бездоказові, необґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.12.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «АРКС» на рішення господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 року у справі №908/1208/20 для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.04.2021р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Чус О.В., у складі колегії суддів: Кощеєв І. М., Широбокова Л.П.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 18.05.2017 року, складеною Управлінням патрульної поліції у м. Запоріжжя, та постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2017 у справі № 337/1685/17, 15.05.2017 о 15-00 год. у м. Запоріжжі по вул. Хортицьке шосе, 4, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «РУТА 22», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля «РУТА 22», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КуАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 340,00 грн. штрафу.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 77135а6еа від 06.06.2016 року на момент ДТП автомобіль «Mercedes-Benz», державний номер НОМЕР_1 , застрахований ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування", правонаступником якого є позивач у справі.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 77135а6еа від 06.06.2016 року 16.05.2017 року звернувся до страховика з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивачем на підставі страхового акту № АХА2211299 від 07.06.20017, розрахунку страхового відшкодування, рахунку-фактури №АБ-0048 від 07.06.2017 року ФОП Буйниченко Олександра Володимировича, якими визначено розмір страхового відшкодування, виплачено 69580,56 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 77135а6еа від 06.06.2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №340746 від 08.06.2017.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «РУТА 22», державний номер НОМЕР_2 , застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується полісом обов`язкового страхування №АК/2742002, який є діючим станом на 15.05.2017. Ліміт відповідальності за шкоду майну в полісі встановлено у розмірі 100000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

На підставі заяви ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" про виплату страхового відшкодування вих. № СУ/004255/3 від 04.12.2017 року ПрАТ «УПСК» сплачено страхове відшкодування в розмірі 28331,54 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем під час ДТП, перебував в трудових відносинах з ТОВ "ЗАПОРОЖГРАДТРАНС" (відповідачем у справі), позивач 27.02.2020 року звернувся до відповідача із регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в сумі 41249,02 грн. (різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою).

Відповідач листом від 04.03.2020 вих. № 25 від виплати страхового відшкодування відмовився, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Правовідносини сторін виникли у справі в зв`язку з відшкодуванням позивачем в межах договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 77135а6еа від 06.06.2016 року своєму страхувальникові ( ОСОБА_3 ) 69580,56 грн.

Відповідно до пункту 25.2.2. укладеного між акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (правонаступником якого є позивач) (Страховик) і ОСОБА_3 (Страхувальник) договору № 77135а6еа від 06.06.2016 року страховий ризик «Збитки внаслідок ДТП» визначений як будь-яке пошкодження або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 29.12 вказаного договору встановлено, що при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається Страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на базі СТО на підставі рахунків з СТО.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акта № АХА2211299 від 07.06.2017 року, рахунку-фактури № АБ-0048 від 07.06.2017 року ФОП Буйниченко Олександра Володимировича та умов Договору № 77135а6еа від 06.06.2016 року, розмір страхового відшкодування склав 69580,56 грн., яке позивачем було сплачено на СТО - ФОП Буйченко О.В. згідно платіжного доручення № 340746 від 08.06.2017 року.

Як вказано вище і підтверджено матеріалами справи відшкодування за заявою ПрАТ «СК «АХА Страхування» про виплату страхового відшкодування в сумі 69580,56 грн. ПрАТ «УПСК» сплачено 28331,54 грн., що підтверджується випискою від 21.03.2018 року.

Таким чином, учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань:

Договірне зобов`язання між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" і ОСОБА_3 - за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу «Все включено» № 77135а6еа від 06.06.2016 року;

Деліктне зобов`язання між ОСОБА_2 та відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖГРАДТРАНС» - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

Договірне зобов`язання між товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРОЖГРАДТРАНС» і ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № АК/2742002).

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

За приписами статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема у випадках, установлених законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми наведені у статті 27 Закону України «Про страхування».

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 ЦК України).

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц та від 03.10.2018 по справі №760/15471/15-ц).

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, в межах якої ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", зобов`язане було здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов полісу №АК/2742002 становить 100000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Як встановлено з інформаційної картки ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" 21.03.2018 року здійснив регресний платіж згідно претензії СУ/004255/3 згідно страхового акта № оц/16/000/17/1201 від 13.03.2018 року у розмірі 28331,54 грн.

Колегія суддів вважає обґрунтований висновок місцевого господарського суду, що вимога про відшкодуванню 41249,02 грн. - різниці між виплаченими ПрАТ «УПСК» позивачеві 28331,54 грн. - страхового відшкодування і розміром виплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування 69580,56 грн. є передчасною.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів встановила, що обставини виконання страховиком відповідача своїх зобов`язань перед позивачем в межах суми страхового відшкодування у розмірі 69580,56 грн. входить до предмету доказування у даній справі.

За вимогами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1-3 статті 74 ГПК України).

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 статті 236 ГПК України).

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності визначення ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" страхового відшкодування за страховим полісом №АК 2742002 лише у сумі 28331,54 грн. та доказів неможливості сплати ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" страхового відшкодування у сумі 69580,56 грн., що не перевищує ліміт страхового відшкодування у страховому полісі № АК 2742002 на ТОВ «ЗАПОРОЖГРАДТРАНС», колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача різниці між 69580,56 грн та 28331,54 грн у розмірі 41249,02 грн.

Доводи приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", викладені в апеляційній скарзі стосовно виконання ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" своїх зобов`язань перед позивачем в частині перерахування 28331,54 грн. не підтверджується доказами, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Оцінивши фактичні обставини справи комплексно, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 ГПК України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.11.2020 року у справі №908/1208/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова