ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Справа№ 925/910/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 23.02.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу

Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 12.01.2021

у справі № 925/910/20 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси

до 1. Черкаської міської ради

2. Державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої Олени Володимирівни

3. Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСББ "Жужоми 7"

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку та визнання недійсною державної реєстрації цієї земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2020 року Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси до Черкаської міської ради, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В., Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просить суд:

- визнати недійсною реєстрацію земельної ділянки площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, як об`єкта речових прав в Державному земельному кадастрі, проведеної 07.02.2018 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності за Черкаською міською радою () на земельну ділянку площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, здійснену державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. від 25.06.2019 під №32207157.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.01.2021 у справі №925/910/20 позов залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України, суд першої інстанції виходив з неможливості, на його думку, представництва прокурором інтересів держави в особі територіальної громади; відсутності у заступника прокурора права підпису позовної заяви; невірного визначення статусу державного реєстратора як відповідача по справі; помилкового вибору прокурором способу захисту порушеного права, та в цілому, за висновком суду, процесуальні недоліки не дозволяють розглянути спір та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження судового розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що пред`явлення даного позову спрямоване на відновлення права територіальної громади м. Черкаси, порушеного внаслідок неправомірних дій органу місцевого самоврядування, який є відповідачем у справі, на належне розпорядження землями комунальної форми власності, інститут якого закріплений державою на конституційному рівні щодо гарантування заборони незаконної забудови земель водного фонду та можливості її використання представникам всієї територіальної громади. Тобто, фактично, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про набуття та подальше належне розпорядження землями комунальної форми власності.

Скаржник також зауважує, що системний аналіз положень пункту 2 частини 1 статті 2, частин 1,4 статті 23 та частини 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави для висновку, що перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури уповноважений підписувати позовні заяви від імені прокуратури в межах цивільного, адміністративного, господарського судочинства, у разі його звернення до суду з метою виконання функцій прокуратури, визначених Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру», щодо захисту порушених інтересів держави в суді.

Стосовно інших підстав для залишення позовної заяви без розгляду, прокурор звертає увагу на те, що оскільки через неправомірні дії державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В. незаконно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право комунальної власності за Черкаською міською радою на спірну земельну ділянку площею 1,2148 га кадастровим номером :03:028:0020, з цільовим призначенням під житлову та громадську забудову, державного реєстратора визначено одним з відповідачів у даному позові. Крім того, висновок суду першої інстанції щодо необхідності застосування прокурором в якості належного способу захисту у спірних правовідносинах саме спонукання Черкаської міської ради до зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровим номером :03:028:0020 - суперечить вимогам чинного законодавства України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, Черкаська міська рада подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. Так, на думку відповідача-1, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що прокурор у спірному позові не має статусу позивача, оскільки позивачем він визначив державу в особі територіальної громаду, яка не має ознак юридичної особи, не має статусу позивача, органу місцевого самоврядування чи органу влади. Територіальна громада міста Черкаси не зареєстрована в ЄДРПОУ як юридична особа. Натомість територіальну громаду згідно положень Закону України «Про місцеве самоврядування» представляє представницький орган - Черкаська міська рада, зі статусом юридичної особи за Законом, але прокурор визначив її відповідачем у спірних відносинах. Територіальні громади реалізують цивільну дієздатність через утворені ними органи місцевого самоврядування, які, за законом, набувають статусу юридичних осіб і діють від імені та в інтересах громад. Таким чином, правосуб`єктність територіальної громади не передбачає набуття статусу юридичної особи.

Крім того, Черкаська міська рада зазначає, що оскільки позовна заява підписана першим заступником керівника Черкаської місцевої прокуратури, і до позовної заяви не додано доказів, що на момент підписання та подання позовної заяви керівник місцевої прокуратури був відсутній, висновок суду першої інстанції про те, що позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, слід вважати правильним та належним чином обґрунтованим.

Відповідач-2 також подав відзив, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, враховуючи ті обставини, що державним реєстратором, під час проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:028:0020 було дотримано норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та дотримано процедуру проведення державної реєстрації відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем-3 та третьою особою не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 23.02.2021 представники відповідачів та третьої особи не з`являлись, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи. Від Черкаської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2020 року Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси до Черкаської міської ради, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В., Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просить суд:

- визнати недійсною реєстрацію земельної ділянки площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, як об`єкта речових прав в Державному земельному кадастрі, проведеної 07.02.2018 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області;

- визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права комунальної власності за Черкаською міською радою () на земельну ділянку площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, здійснену державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. від 25.06.2019 під №32207157.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.01.2021 у справі №925/910/20 позов залишено без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з неможливості, на його думку, представництва прокурором інтересів держави в особі територіальної громади; відсутності у заступника прокурора права підпису позовної заяви; невірного визначення статусу державного реєстратора як відповідача по справі; помилкового вибору прокурором способу захисту порушеного права, та в цілому, за висновком суду, процесуальні недоліки не дозволяють розглянути спір та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення позову у справі №925/910/20 без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; у разі відсутності такого органу.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру", якою визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої).

В силу частини 2 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відповідний висновок щодо застосування вищевказаної норми права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 (п.77).

В силу статті 23 вказаного Закону України «Про прокуратуру» на прокурора покладається обов`язок попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі «Менчинська проти Росії» (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).

За доводами прокурора, факти приналежності спірної земельної ділянки до земель водного фонду були підтвердженні постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.09.2010 у справі № 2а-3943/10/2370, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2011, якою визнано незаконним та скасовано рішення Черкаської міської ради № 9- 167 від 09.03.2006 «Про надання ТОВ «Техноцентрпроект-2005» земельної ділянки в оренду по вул. Сержанта Жужоми».

Крім того, вказані обставини стали предметом розгляду Господарським судом Черкаської області у справі № 07/5026/2766/2011 за позовом прокурора м. Черкаси в інтересах держави в особі міськрайонного управління Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області, рішенням якого від 07.02.2012, укладений між Черкаською міською радою та ТОВ «Техноцентрпроект-2005» договір оренди спірної земельної ділянки від 15.03.2006, зареєстрований у Черкаській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 20.09.2006 за№ 37, визнано недійсним.

Враховуючи викладене, прокурор звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси до Черкаської міської ради, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В. та Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсною державної реєстрації земельної ділянки площею 1,2148 га кадастровим номером :03:028:0020 в Державному земельному кадастрі, проведеної 07.02.2018 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права комунальної власності за Черкаською міською радою на вказану земельну ділянку, здійснену державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. від 25.06.2019 № 32207157, з метою приведення спірної земельної ділянки у відповідність з її цільовим призначенням, не допустивши забудови земельної ділянки водного фонду.

У межах заявленого предмету спору Черкаська міська рада в розумінні частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» представляє відповідну територіальну громаду міста Черкаси та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Отже, у даному випадку особою, яка має повноваження діяти від імені власника майна, є Черкаська міська рада, оскільки відповідна земельна ділянка належить територіальній громаді.

Разом з тим, як стверджує прокурор, Черкаська міська рада, реалізувавши своє право на реєстрацію спірної земельної ділянки кадастровим номером :03:028:0020 на праві комунальної власності без дотримання вимог земельного законодавства при визначенні її цільового призначення - діяла усупереч інтересам територіальної громади міста Черкаси.

Так, згідно з частиною 1 статті 374 Цивільного кодексу України територіальна громада є одним із суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку).

В силу частини 2 статті 374 Цивільного кодексу України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 80 Земельного кодексу України територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права власності на землі комунальної власності.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи відсутність іншого органу, який міг би здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади, враховуючи необхідність захисту не окремої особи, а всієї територіальної громади, звернення з даним позовом прокурора є виправданим та обґрунтованим. Зважаючи на предмет спору, об`єктом якого є право власності на земельну ділянку комунальної власності, прокурор міг визначити позивачем і відповідний орган, однак, у даному випадку, предметом спору є і відповідні рішення такого органу, який не може бути одночасно і позивачем, і відповідачем (також див. постанови ВП ВС від 15.09.2020 у справі №469/1044/17, КГС ВС від 07.09.2020 у справі №917/468/19 та від 16.09.2020 у справі №922/708/19).

З урахуванням зазначеного, висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для представництва прокурором у даній справі є помилковими.

Враховуючи викладене та встановлені судом апеляційної інстанції обставини, прокурор, який уповноважений законом звертатись до суду за захистом інтересів держави, правомірно самостійно вжив заходи представницького характеру та звернувся до суду із відповідним позовом.

Стосовно висновків суду про відсутність у «заступника прокурора» повноважень щодо підписання позовної заяви, слід зазначити наступне.

З матеріалів позовної заява вбачається, що вона підписана Першим заступником керівника Черкаської місцевої прокуратури.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 2 вказаного Закону України «Про прокуратуру» визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про прокуратуру» організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статус прокурора визначено статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», в якій зазначено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі.

Відповідно до вимог статті 23 даного Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

брати участь у розгляді справи;

подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Стаття 24 Закону України «Про прокуратуру» чітко вказує на особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Так, частина 1 цієї статті вказує, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до вимог статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 11 цього кодексу визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

Зважаючи на вищевикладене, Перший заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури, скориставшись правом, наданим йому частиною 1 статті 24 Закону України «Про прокуратуру», підписав та подав відповідну позовну заяву на захист інтересів держави до Господарського суду Черкаської області.

Тому, висновки суду щодо відсутності права підпису позовної заяви у заступника керівника прокуратури області є помилковими.

Крім того, процесуальний закон, зокрема пункт 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, передбачає вичерпні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Разом з тим, таких підстав як невірне визначення відповідача по справі та невірно обраний спосіб захисту порушеного права даною нормою не передбачено. Більш того, вказані обставини підлягають дослідженню при розгляді справи по суті спору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо залишення без розгляду позову Першого заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, поданого в інтересах держави в особі територіальної громади міста Черкаси до Черкаської міської ради, державного реєстратора Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великої О.В., Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсною реєстрації земельної ділянки площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, як об`єкта речових прав в Державному земельному кадастрі, проведеної 07.02.2018 Міськрайонним управлінням у Черкаському районі та м. Черкаси Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області; визнання незаконною та скасування державної реєстрації права комунальної власності за Черкаською міською радою () на земельну ділянку площею 1,2148 га під кадастровим номером :03:028:0020, розташовану за адресою: вул. Сержанта Жужоми, м. Черкаси, здійснену державним реєстратором Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Великою О.В. від 25.06.2019 під №32207157.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 12.01.2021 у справі №925/910/20 - скасуванню, справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись 129, 255, 269, 270, 271, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.01.2021 у справі №925/910/20 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.01.2021 у справі №925/910/20 скасувати.

Матеріали справи № 925/910/20 направити до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 23.04.2021.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка