ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26.04.2021 № 904/4243/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (03026, м.Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, поверх 9, ) про видачу судового наказу про стягнення з

Фізичної особи - підприємця Руєва Миколи Олеговича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості в розмірі 32193,76 грн, пені - 9680,02 грн, 30% річних - 1955,39 грн та витрати по сплаті судового збору.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі-Заявник) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою від 13.04.2021 про видачу судового наказу про стягнення з Боржника - Фізичної особи - підприємця Руєва Миколи Олеговича заборгованості за договором №143271 про надання послуг з організації перевезення відправлень в сумі заборгованості в розмірі 32193,76 грн, пені - 9680,02 грн, 30% річних - 1955,39 грн та судового збору у сумі 227,00 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п.п. 5, 8 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, матеріали заяви свідчать про те, що 15.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі-Експедитор) та Фізичною особою - підприємцем Руєвим Миколою Олеговичем (далі-Замовник) укладений Договір №143271 про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до умов якого Експедитор зобов`язався за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення, а Замовник зобов`язався їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором; оплата вартості наданих Експедитором послуг відбувається за чинними тарифами Експедитора шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Експедитора коштів у розмірі 100% вартості наданих послуг упродовж 2 банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг Експедитора та рахунку-фактур; за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих Експедитором послуг Замовник сплачує Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості.

Водночас, як вбачається із заяви, боржник - Фізична особа - підприємець Руєв М.О. акти наданих послуг та рахунки-фактури, на підставі яких повинен був здійснити оплату, не отримав. Ухилення Боржника від отримання актів та рахунків, як зазначає Заявник, свідчить про наявність спору між сторонами. Отже, наявність очевидної заборгованості в розумінні положень, що регулюють наказне провадження, в матеріалах не вбачається, оскільки потребує перевірки за правилами позовного провадження.

Крім того, Заявник відправив заяву до суду 16.04.2021 (про що свідчить експрес-накладна №9434), але водночас зазначив річний строк позовної давності для стягнення пені - з 13.04.2020 по 13.04.2021. Отже, на момент звернення до суду строк позовної давності для стягнення пені сплинув.

Таким чином, вбачаються підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152, 153, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (03026, м.Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, поверх 9, ) у видачі судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця Руєва Миколи Олеговича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості в розмірі 32193,76 грн, пені - 9680,02 грн, 30% річних - 1955,39 грн та судового збору у сумі 227,00 грн.

Роз`яснити Заявнику, що відповідно до вимог ст.153 ГПК України:

відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків;

відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Суддя Н.Б. Кеся