ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Справа №914/2721/20

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

явка учасників справи

від позивача Смолинець Я.І. (ордер №1059324 від 11.02.2021),

від відповідача Мокрицький О.П. (особисто),

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н та дати

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 суддя:Кидисюк Р.А. м. Львів, повний текст рішення складено 22.01.2021

за позовом ОСОБА_1 , м. Миколаїв Львівської області

та ОСОБА_2 , м. Миколаїв Львівської області

до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Мазепа-21,25», м. Миколаїв Львівської області

про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Мазепа-21, 25» від 27.10.2016;

визнання незаконним та скасування запису №0001150 від 16.12.2016 про реєстрацію ОСББ «Мазепа-21, 25»

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

20.10.2020 у Господарський суд Львівської області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Мазепа-21,25» про визнання недійсним рішення Установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Мазепа-21, 25" від 27.10.2016; визнання незаконним та скасування запису №0001150 від 16.12.2016 про реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Мазепа-21, 25".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що установчі збори співвласників багатоквартирних будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, що спричинило в подальшому незаконну державну реєстрацію ОСББ «Мазепа-21,25».

Зазначають, що про державну реєстрацію ОСББ «Мазепа-21,25» позивачі дізналися лише 21.09.2020 із відомостей, які отримали у відповідь на запит про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної, фізичної особи-підприємця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.01.2021 у задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачам було відомо про державну реєстрацію та діяльність ОСББ «Мазепа-21,25» з відповіді на запит про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної, фізичної особи-підприємця, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позивача та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач-1 зазначає, що:

1)судом не враховано, що відповідачем не дотримано порядок повідомлення про установчі збори (письмово, під розписку);

2)в описовій частині оскаржуваного рішення не наведено мотивування щодо спростування доводів позивача про факт підробки рішення установчих зборів, які оформлені протоколом №1 від 27.10.2016;

3)місцевий господарський суд не врахував, що протокол №1 від 27.10.2016 не відповідає вимогам щодо його оформлення, які передбачені ч. 7 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»;

4)висновок суду про те, що створення і діяльність ОСББ відповідає інтересам більшості власників не відповідає обставинам справи;

5)суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють обчислення строку позовної давності та наслідків його спливу, що має значення для вирішення даної справи.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погодився з висновками місцевого господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Доводи відзиву на апеляційну скаргу аналогічні висновкам місцевого господарського суду, що викладені в оскаржуваному рішенні.

В судове засідання 21.04.2021 представники позивача (Бльока І.В.) та відповідача з`явилися, позивач ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи, а тому в силу п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України суд розглядає справу за його відсутності.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення позову.

Відповідач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, що з`явилися, дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційних скаргах та у відзиві, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що ОСББ "Мазепа- 21,25» створено та зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0001150 від 16.12.2016 на підставі рішення установчих зборів ОСББ «Мазепа-21,25», оформленого протоколом №1 від 27.10.2016, а також додатком №1 до протоколу №1 від 27.10.2016 «Результати поіменного голосування співвласників багатоквартирного будинку №21 по вул. Івана Мазепи в м. Миколаєві Львівської області про створення об`єднання «Мазепа-21,25» та додатком №2 до протоколу установчих зборів від 27.10.2016 «Результати поіменного голосування співвласників багатоквартирного будинку №25 по вул. Івана Мазепи в м. Миколаєві Львівської області про створення об`єднання «Мазепа-21,25».

Згідно з протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , 25 по вул. Мазепи у м.Миколаєві загальна кількість співвласників будинку №21 становить 32 особи, а будинку №25 64, а всього 86.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі зазначили, що не всі співвласники квартир були належним чином повідомленні про проведення установчих зборів, в тому числі заперечують факт повідомлення та свою участь в установчих зборах.

Порушення своїх прав апелянт обґрунтовує як порушеннями, які допущені при скликанні та проведенні установчих зборів від 27.10.2016, а саме:

1)не дотримано порядок повідомлення кожного власника у письмовому вигляді під розписку чи шляхом поштового відправлення;

2)протокол №1 від 27.10.2016 установчих зборів не відповідає приписам Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 25.08.2015 № 203 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку»;

3)всі підписи власників квартир у додатках до протоколу установчих зборів щодо результатів голосування є підроблені та не належать відповідним особам.

Спір по справі стосується визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ та скасування державної реєстрації.

Згідно із статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна( в редакції Закону України №417-VIII від 14.05.2015, чинній на час проведення установчих зборів ОСББ та його державної реєстрації).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень (ч.ч. 1-3).

Частиною 4 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції Закону від 3 листопада 2005 року N 3053-IV, що діяв на час створення ОСББ) об`єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

Для створення об`єднання скликаються установчі збори.

Скликання установчих зборів здійснюється власником будинку або ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

Повідомлення про проведення установчих зборів направляється власником будинку або ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному власнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів.

Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх власників або їх уповноважених осіб.

У голосуванні беруть участь власники (їх уповноважені особи), які присутні на установчих зборах.

Кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Рішення оформлюється особистим підписом кожного, хто проголосував, у протоколі із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх осіб, які мають право голосу.

Установчі збори правомочні, якщо на них присутні більше п`ятдесяти відсотків власників.

У разі відсутності кворуму ініціатор призначає нову дату, місце і час проведення установчих зборів. Новопризначені установчі збори можуть бути скликані не раніш як через 14 діб з дня зборів, що не відбулися.

Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.

Оформлення і реєстрація всіх документів, що засвідчують створення об`єднання, здійснюються безоплатно у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Об`єднання вважається створеним з моменту видачі свідоцтва про державну реєстрацію.

Указана норма імперативно визначає порядок і спосіб повідомлення власників: форма повідомлення обов`язково письмова; повідомляється кожен власник; таке повідомлення вручається власнику або під розписку, або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Вказана позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 по справі N 904/2796/17, провадження N 12-26гс18.

При цьому судами встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують належне повідомлення позивача(апелянта) про день, час та місце проведення установчих зборів ОСББ «Мазепа-21,25», 02.06.2009, а також відповідачем визнано, що йому невідомо чи підпис від імені батька позивача(апелянта) виконаний саме ним, як і іншими учасниками, оскільки він не належав до ініціативної групи, що збирала підписи.

Таким чином, обставини щодо неповідомлення позивача (апелянта), який є власником квартири у багатоквартирному будинку, про проведення установчих зборів знайшли своє підтвердження і судом першої інстанції правильно оцінено ці обставини по справі.

Тобто доводи апелянта про порушення відповідачем статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо не повідомлення його як власника квартири у багатоквартирному будинку, про проведення установчих зборів є обґрунтованими.

Недотримання ініціативною групою ОСББ «Мазепа-21,25», порядку повідомлення усіх власників про проведення установчих зборів є порушенням вимог статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та свідчить про незаконність рішення установчих зборів ОСББ «Мазепа-21,25», від 27.10.2016 та про обґрунтованість позовних вимог позивача(апелянта)в частині визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників ОСББ «Мазепа-21,25», від 27.10.2016 про створення ОСББ «Мазепа-21,25», , а тому висновки суду першої інстанції про те, що права позивача порушуються є правильними в цій частині.

Оцінюючи додаток №1 до протоколу №1 від 27.10.2016 «Результати поіменного голосування співвласників багатоквартирного будинку №21 по вул. Івана Мазепи в м. Миколаєві Львівської області про створення об`єднання «Мазепа-21,25» колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами, що всі підписи власників у вказаному додатку щодо результатів голосування є підроблені та не належать відповідним особам, що свідчило б недотримання кворуму під час голосування.

Посилання відповідача та обґрунтування суду першої інстанції про інтереси більшості членів ОСББ, а звідси і на неспроможність впливу позиції апелянта на підсумки проведеного голосування дата від 27.10.2016 з огляду на обставину прийняття рішення більшістю голосів співвласників не спростовує його незаконність, оскільки Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає необхідність повідомлення про час та місце проведення засідання установчих зборів кожного власника, а не лише тих власників, кількість яких достатня для кворуму на установчих зборах. Так, процедура повідомлення ініціативною групою ОСББ усіх співвласників будинку, дотримання якої є свідченням провомірності проведення зборів, не ставиться Законом в залежність від можливості/неможливості впливу голосу певного особи на сам результат голосування. Таким чином, свідченням незаконності прийняття установчими зборами рішення є недотримання ініціативною групою ОСББ порядку повідомлення саме усіх співвласників будинку про проведення засідання, без дослідження обставини впливу голосу певного особи на сам результат голосування.

В даному аспекті колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що внаслідок ненадання відповідачем доказів на підтвердження дотримання ініціативною групою ОСББ порядку повідомлення саме усіх співвласників будинку про проведення засідання установчих зборів, були безпосередньо порушені права апелянта на добровільне волевиявлення та висловлення своєї думки з приводу створення самого ОСББ, які є суттєвими, так як позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, як співвласник будинку.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 по справі N 904/2796/17 та в постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі N 922/1500/18, прийнятих у подібних правовідносинах.

У той же час щодо порушення рішенням установчих зборів співвласників ОСББ «Мазепа-21,25», від 27.10.2016 про створення ОСББ «Мазепа-21,25», прав позивача, не може бути підставою для їх скасування, з огляду на пропуск строку позовної давності.

У процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем подано заяву (вх.№33623/20 від 23.11.2020) про застосування наслідків спливу строку позовної давності, відповідно до якої відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в зв`язку з пропуском строку позовної давності з тих підстав, що позивачі звернулися до суду з позовом у 20.10.2020, тобто, поза межами трьохрічного строку.

Судами перевірено дотримання позивачем строку позовної давності для оскарження рішення установчих зборів ОСББ «Мазепа-21,25», від 27.10.2016 на застосуванні якого наполягав відповідач, під час вирішення питання щодо порушення прав позивача у зв`язку з обранням правління, ревізійної комісії, голови правління об`єднання без належного повідомлення позивача, та встановили, що подання зазначеного позову відбулося поза межами строку.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами, визначені у главі 19 ЦК України.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За змістом частини першої ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу було відомо про створення ОСББ за адресою м. Миколаїв, вул. Мазепи, 25 з моменту його створення, оскільки батько апелянта, який був власником квартири на момент створення, брав участь в проведенні установчих зборів.

Отже, знаючи, що повідомлення про проведення установчих зборів на яких вирішувалось питання про створення ОСББ "Мазепи-21,25" він не отримував, позивач розумів про порушення відповідачем статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо не повідомлення його як власника квартири у багатоквартирному будинку, про проведення установчих зборів, однак своїм правом на позов не скористався.

Позивачем не надано доказів, що він звертався раніше (до 21.09.2020) до голови правління ОСББ «Мазепа-21,25», з приводу отримання необхідної інформації та йому було відмовлено в цьому. А факт його звернення(коли) в реєстраційну службу, не є поважною причиною для відновлення порушеного права поза межами строку позовної давності.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами ст. 261 ЦК України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми (ст. 261 ЦК України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Отже, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Заперечуючи проти пропуску строку позовної давності позивачі стверджують, що про державну реєстрацію ОСББ «Мазепа-21,25» дізналися лише 21.09.2020 із відомостей, які отримали у відповідь на запит про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної, фізичної особи-підприємця.

Також, судами встановлено, що апелянт брав участь у діяльності відповідача, сплачуючи внески на утримання будинків на підставі наданих їм квитанцій з реквізитами ОСББ «Мазепа-21,25» з серпня 2017 року, про що стверджував представник відповідача.

Відтак, спростовуються посилання апелянта на обставину необізнаності про створення та діяльність ОСББ «Мазепа-21,25».

З цих підстав, апеляційний господарський суд, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачі з 27.10.2016 (проведення установчих зборів), тобто протягом майже п`яти років знали про час створення ОСББ «Мазепа-21,25».

Тому, суд апеляційної інстанції не погоджується з запереченнями апелянта про те, що позивач-1 не міг дізнатись або йому не могло бути відомо про створення ОСББ «Мазепа-21,25».

Апеляційний господарський суд вважає, що викладені обставини свідчать про те, що апелянт міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила з часу створення ОСББ 27.10.2016.

Отже, звернувшись до господарського суду з позовом у даній справі 20.10.2020, тобто більш ніж через 4 роки після прийняття актів, що оскаржуються, позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин, а тому висновки місцевого господарського суду відповідають фактичним обставинам справи.

Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не лише з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 по справі № 910/4913/17).

Слід зазначити, що у відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії.

Вчинення позивачами дій з одержання інформації про реєстрацію відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної, фізичної особи-підприємця є його правом, а не обов`язком. Однак відсутність зазначеного обов`язку не свідчить про відсутність реальної можливості у позивача дізнатись про порушення своїх прав за умови виявлення звичайного інтересу про життєдіяльність у будинку, де проживають позивачі.

У зв`язку з наведеним апеляційний господарський вважає необґрунтованими доводи апелянта про відсутність у позивача права і можливості довідатися про створення ОСББ «Мазепа-21,25» раніше ніж 21.09.2020 із відомостей, які отримали у відповідь на запит про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної, фізичної особи-підприємця.

Судами встановлено, що протокол №1 від 27.10.2016 установчих зборів, не відповідає приписам наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 203 від 25.08.2015 «Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку» в частині зазначення загальної площі усього будинку та/або будинків, а також сумарної площі усіх власників житлових та нежитлових приміщень будинків.

Проте ці обставини не слугували б підставою вважати, що цією невідповідністю порушено права позивача, що підлягали б судовому захисту, оскільки кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

З огляду на викладене та з врахуванням обставин справи колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог позивача та відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки апелянту було відомо про державну реєстрацію та діяльність ОСББ «Мазепа-21,25».

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини по справі та здійснені на підставі них висновки, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору в розмірі 6 315,00 грн., який сплачений згідно з квитанцією про сплату за № 43800 від 11.02.2021.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н, б/д - залишити без задоволення.

Рішення Львівської області від 12.01.2021 в справі №914/2721/20 - залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 6 315,00 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Матущак О.І.

Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 22.04.2021.