ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 910/2971/20 (910/1657/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представника відповідача адвоката Кубрак Ж.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 19.02.2021 (суддя Мандичев Д.В.)

про відмову в забезпеченні позову

у справі № 910/2971/20(910/1657/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет"

до ОСОБА_1

про стягнення 602 801,32 грн

в межах справи №910/2971/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг" (код 21539772)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 відкрито провадження у справі №910/2971/20 про банкрутство до Товариства з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг".

Постановою від 20.07.2020 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Медінжиніринг"; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Степаненка Максима Михайловича.

У лютому 2021 року в межах справи №910/2971/20 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з грошових коштів у розмірі 602 801,32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2971/20(910/1657/21).

17.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" подало клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (156,8 кв. м) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 у справі № 910/2971/20(910/1657/21) відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" про забезпечення позову.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 про відмову в забезпеченні позову, винести постанову, якою задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" та накласти арешт на майно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована нез`ясуванням обставин, які мають значення для справи, що призвело до винесення необґрунтованого рішення.

За твердженням скаржника, ОСОБА_1 набула у власність майно боржника у вигляді грошових коштів в сумі 602801,32 грн і імовірно використала їх на власні потреби, вона є власником Ѕ квартир і має право безперешкодно реалізувати свої частки третім особам або передати в іпотеку, що призведе до істотного ускладнення чи неможливості виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки у боржника відсутнє будь-яке майно для задоволення вимог кредиторів. Таким чином, реалізація ОСОБА_1 свого нерухомого майна новим власникам або передача майна в іпотеку суттєво ускладнить процедуру повернення коштів до ліквідаційної маси банкрута або взагалі унеможливить таке повернення, що спричинить порушення майнових прав та інтересів кредиторів, а реальність виконання рішення суду буде малоімовірною.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 27.04.2021.

Відповідачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2021у даній справі залишити без змін.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, відповідачка зазначила, що підставою позовних вимог стала не наявність існуючої заборгованості ОСОБА_1 перед боржником, а припущення кредитора щодо привласнення грошових коштів від продажу майна боржника за договором купівлі-продажу 8045/2019/1431127 від 23.04.2019, дійсність якого оспорюється кредитором в суді в межах справи про банкрутство, що є взаємовиключним із даним позовом. При цьому, скаржник, повідомляючи про протиправні дії ОСОБА_2 під час перебування її на посаді керівника боржника, не надав суду жодних доказів такої протиправної поведінки. Всі доводи апеляційної скарги щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову ґрунтуються виключно на припущеннях.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" не направило представника в судове засідання, про причини неявки суд не повідомило, про час та місце засідання суду було повідомлено належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №242.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі матеріальна вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" грошових коштів в сумі 602801,32 грн, яка ґрунтується на обставинах протиправного привласнення керівником боржника грошових коштів, що отримані в результаті укладання та виконання договору купівлі-продажу рухомого майна боржника.

17.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" подало клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (156,8 кв. м) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000); Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_3 (56,5 кв. м) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що у випадку відчуження чи передачі в іпотеку належного відповідачеві майна, існує можливість ускладнення чи унеможливлення виконання рішення у випадку задоволення позову.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача, зазначив про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 активних дій, що спрямовані на відчуження чи передачу в іпотеку належного їй нерухомого майна, у зв`язку з чим дійшов висновку, що позивачем не доведено належними доказами те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення заяви про вжиття заходів забезпечення позову та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, частиною 11 статті 137 ГПК України встановлено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На думку колегії суддів, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даній справі обґрунтована тим, що відповідачка до вирішення даного спору по суті може в будь-який час відчужити або передати в іпотеку будь-якій особі належне їй на праві власності нерухоме майно.

Неможливість виконання рішення суду у даній справі про задоволення позову буде полягати в тому, що, у випадку вчинення вказаних вище дій, у відповідача не залишиться іншого майна, за рахунок якого можливо б виконання рішення суду зі спору.

Колегія суддів, погоджуючись з доводами відповідача. викладеними у відзиві, зазначає, що твердження позивача про імовірність вчинення відповідачкою дій з відчуження належного їй майна, ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджені будь-якими доказами.

Втім, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях, поза як обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Колегія суддів зазначає, що позивач у заяві про забезпечення позову не наводить будь-яких фактичних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, що могли бути розцінені як ухилення від виконання в майбутньому рішення суду про задоволення позову, а посилання на імовірність відчуження майна ґрунтується лише на припущеннях, що не підтверджені жодними доказами.

Наведені обставини були в повному обсязі враховані місцевим господарським судом при розгляді заяви позивача про забезпечення позову, у зв`язку з чим належить відхилити доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також необґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів доходить висновку, що господарський суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з`ясував дійсні обставини справи, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Паритет" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 про відмову в забезпеченні позову у справі № 910/2971/20(910/1657/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписаний 28.04.2021.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх