ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 р. Справа № 917/226/21

Суддя Погрібна С.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9, м. Київ, 03131

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ", вул. Генерала Манагарова, 1, кв. 173, м. Кременчук, Полтавська область, 39625

про стягнення 6 394,29 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2021 року до господарського суду Полтавської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БГМ" про стягнення 6 394,28 грн. заборгованості за Договором про надання послуг № 131043 від 17.01.2017 р..

Ухвалою суду від 23.02.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач надав суду відзив вх. № 2757 від 15.03.2021 р., за мотивами якого проти задоволення позову заперечує, а також заяву про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення 6 394,28 грн. заборгованості за Договором надання послуг № 131043 від 17.01.2017 р.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

17.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БГМ» укладено Договір № 131043 про надання послуг з організації перевезення відправлень (далі - Договір).

У розділі 1 Договору сторони визначили наступні терміни :

- Експедитор - Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», що здійснює організацію перевезення відправлень та надає комплекс інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлень;

- Замовник - Відправник або Одержувач відправлення, який уклав з Експедитором Договір;

- Відправник - будь-яка фізична або юридична особа, яка передає відправлення Експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень;

- Одержувач - будь-яка фізична або юридична особа, яка приймає відправлення;

- Відправлення вантаж, документи або інше майно залежно від того, що вказується у відповідній експрес-накладній та передається Відправником Експедитору для надання послуг з організації перевезення відправлень;

- Замовлення повідомлення, що подає Замовник Експедитору засобами електронного або телефонного зв`язку;

- Маркування (спеціальне маркування) написи, зображення та умовні позначки, розміщені на упаковці, бирках або самому відправленні, наданому Відправником Експедитору, потрібні для організації транспортування цього відправлення та видачі його Одержувачу;

- Невитребуване відправлення, не витребуване (не пийняте/не забране) Відправником або Одержувачем в Експедитора впродовж 25 робочих днів з дня надходження відправлення у відділенні Одержувача;

- Оголошена вартість відправлення - вартість відправлення, вказана Відправником у відповідній експрес-накладній;

- Умови надання послуг - документ, який встановлює порядок та умови користування послугами, що надаються Експедитором. Умови надання послуг розміщені на офіційному сайті Експедитора;

- Вантажне місце умовна одиниця відправлення, що прийнята Експедитором для надання послуг з організації перевезення відправлень, може бути самостійно переміщена без порушення цілісності пакування відправлення та є складовою відправлення;

- Провізна плата винагорода Експедитора за послуги з організації перевезення відправлень. Провізна плата не включає суми комісій та вартість інших додаткових послуг, що надаються Експедитором.

У пунктах 2.1, 2.2 Договору сторони узгодили, що Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (далі за текстом послуга), а Замовник зобов`язується їх прийняти і оплатити на умовах, визначених договором. Експедитор надає Замовнику послуги на умовах цього договору та згідно з Умовами, затвердженими Експедитором.

Відповідно до пункту 2.3 Договору, за надані Експедитором послуги Замовник сплачує Експедитору винагороду згідно з чинними тарифами, розміщеними на офіційному сайті novaposhta.ua.

Згідно умов п. 5.2 Договору, Експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає Замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання Замовником.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо одна із сторін договору письмово за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих самих умовах (п. 8.1 Договору).

За даними позивача, на виконання умов Договору ТОВ «Нова Пошта» надало послуги ТОВ «БГМ», які були відображені в актах НП/2-0025564 від 31.01.2018р., НП/2-0007746 від 10.01.2018р., НП/2-0012612 від 20.01.2018р., здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Залишок заборгованості за надані послуги з урахуванням корегування боргу та часткового погашення, станом на дату подання позову становить 6 394.29 грн..

Оскільки ТОВ «БГМ» ухилялось від підписання вказаних актів, ТОВ «Нова Пошта» направило їх на адресу, яка вказана в Договорі та ЄДР, цінним листом з описом вкладення 19.09.2018 за №710 (копії наявні у матеріалах справи).

20.09.2018 р. вказані акти ТОВ «БГМ» отримані (копія повідомлення про вручення поштового відправлення наявна у матеріалах справи). Станом на дату звернення до суду, примірник актів, який підлягав поверненню, до ТОВ «Нова Пошта» не надходив.

У 2017 році ТОВ «БГМ» було направлено до ТОВ «Нова Пошта» ряд претензій щодо виключення експрес-накладних з актів наданих послуг за 2017 рік. Всі претензії ТОВ «Нова Пошта» розглянуто (копії листів наявні у матеріалах справи) та задоволено і 06.04.2018 р. проведено корегування боргу шляхом виключення вартості наданих послуг з суми загального боргу.

ТОВ «БГМ» здійснено часткове погашення заборгованості, яке повністю враховано та відображено у актах звірки взаєморозрахунків (які підписані та скріплені печаткою лише позивача).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6 394,28 грн. заборгованості за Договором надання послуг № 131043 від 17.01.2017 р.. На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази:

- копія договору про надання послуг з організації перевезення відправлень № 131043;

- копії актів НП/2-0025564 від 31.01.2018р.. НП/2-0007746 від 10.01.2018р.. НП/2-0012612 віл 20.01.2018р..

- копія квитанції та повідомлення про вручення поштового відправлення;

- копія опису вкладення;

- копії претензій ТОВ «БГМ»;

- копії відповідей на претензії ТОВ «Нова Пошта»;

- копії актів взаємозвірки.

На підтвердження обґрунтованості заперечень проти позову відповідач надав наступні докази :

- копії листів щодо відмови від підписання акту звіряння та акту надання послуг №№22-02-2020-1 від 22.02.2020 року, 12-04-2020-1 від 12.04.20220 року;

- копія договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №131043 від 17.01.2017 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з перевезень.

Відповідно до статей 908, 909 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Стаття 914 Цивільного кодексу України передбачає, що перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір. За довгостроковим договором перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а власник (володілець) вантажу - передавати для перевезення вантаж у встановленому обсязі. У довгостроковому договорі перевезення вантажу встановлюються обсяг, строки та інші умови надання транспортних засобів і передання вантажу для перевезення, порядок розрахунків, а також інші умови перевезення.

У статті 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержовачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України та статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вже зазначалось у описовій частині даного рішення, у п. 5.3 Договору сторони узгодили, що Замовник упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від Експедитора підписує надані Експедитором 2 (два) примірники актів наданих послуг (далі за текстом - акт) та повертає Експедитору 1 (один) примірник підписаного акту або в той самий строк надає Експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання Замовником актів упродовж 2 (двох) робочих днів з дати отримання актів від Експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання Замовником повного виконання Експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги Експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії Замовника відсутні й Замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманими документами для оплати наданих послуг (п. 5.3 Договору).

Матеріалами справи підтверджується наступне :

- 19.09.2018 р. ТОВ «Нова Пошта» направило на адресу відповідача акти, цінним листом з описом вкладення за № 710 (копії опису вкладення у цінний лист, та чеку ПАТ "Укрпошта" наявні у матеріалах справи).

- 20.09.2018 р. вказані акти ТОВ «БГМ» отримані (копія повідомлення про вручення поштового направлення наявна у матеріалах справи).

- у встановлений п. 5.3 Договору термін відповідач не надав позивачу письмову мотивовану відмову від підписання актів. Доказів у спросутвання даної обставини відповідачем суду не надано.

Письмові відмови від 22.02.2020 р. та від 12.04.2020 р., на які посилається відповідач у відзиві на позов, судом не оцінюється як належні докази на підтвердження того, що дані акти є не погодженими, оскільки згідно тексту останніх, відповідач відмовляється від підписання актів звірки взаєморозрахунків за періоди з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. та з 01.02.2020 р. по 16.03.2020 р. і не конкретизовано якого саме акту надання послуг, а тому дані відмови не можуть підтверджувати відмову відповідача від підписання Актів за 2018 рік.

Приймаючи до уваги часткове погашення відповідачем боргу по Актам НП/2-0025564 від 31.01.2018р., НП/2-0007746 від 10.01.2018р., НП/2-0012612 від 20.01.2018р., здачі-прийняття робіт (надання послуг), суд погоджується з позивачем, що відповідно до приписів п. 5.3 Договору вищевказані Акти є погодженими, а тому у відповідача наявна заборгованість за надані позивачем послуги в розмірі 6 394,29 грн.

Вказана заборгованість існує за надані послуги з перевезення, що зафіксовано у Актах НП/2-0025564 від 31.01.2018р., НП/2-0007746 від 10.01.2018р., НП/2-0012612 від 20.01.2018р., здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Враховуючи існування заборгованості відповідача перед позивачем та заяву відповідача про застосування позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Стаття 256 Цивільного кодексу України дає визначення Позовної давності - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється у три роки (стаття 257 ЦКУ).

Пунктом 6 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлюється спеціальна позовна давність а один рік до вимог у зв`язку з перевезенням вантажу, пошти.

Частина 3 статті 925 Цивільного кодексу України визначає, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначаються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Стаття 259 Цивільного кодексу України визначає зміни тривалості позовної давності. Так зокрема ч. 1 ст. 259 ЦКУ визначає, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідач повідомив суд, що договір про збільшення тривалості позовної давності між ТОВ «Нова Пошта» та ТОВ «БГМ» не укладався. На наявність такого позивач не посилається.

Стаття 260 Цивільного кодексу України визначає обчислення позовної давності. Так, зокрема, частиною 1 статті 260 надає пояснення, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків установленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Частина 1 статті 254 Цивільного кодексу України визначає, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

До матеріалів справи Позивач надає акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) зі строками оплати згідно переліку нижче:

Акт № НП/2-0007746 від 10.01.2018 року (строк оплати 12.01.2018 року)

Акт №НП/2-0012612 від 20.01.2018 року (строк оплати 23.01.2018 року)

Акт №НП/2-0025564 від 31.01.2018 року (строк оплати 02.02.2018 року).

Згідно П.6 ч. 2 ст. 258 ЦКУ перебіг спеціальної позовної давності почався і закінчився у строки, зазначені нижче:

По Акту № НП/2-0007746 від 10.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 12.01.2018 р. та закінчився 12.01.2019 р.;

По Акту № НП/2-0012612 від 20.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 23.01.2018 р. та закінчився 23.01.2019 р.;

По Акту № НП/2-0025564 від 31.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 02.02.2018 р. та закінчився 02.02.2019 р..

Стаття 267 Цивільного кодексу України визначає наслідки спливу позовної давності. Так згідно ч. 3 ст. 267 ЦКУ Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідна заява додається до даного відзиву на позовну заяву.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України)

Як зазначалось вище, позов до суду позивачем надано 19.02.2021 р. При цьому, скорочений однорічний строк позовної давності на звернення з таким позовом закінчився 02.02.2019 р..

Якщо навіть прийняти до уваги, що Акти здачі-прийняття робіт (послуг), складені у період з 10.01.2018 р. по 31.01.2018 р., свідчать про надання послуг, то загальний 3-річний строк позовної давності щодо стягнення боргу по вказаним Актам також закінчився, оскільки право вимоги по останньому з них (від 31.01.2018 р.) у позивача виникло з 02.02.2018 р. і трирічний строк позовної давності сплинув 02.02.2021р., а саме:

По Акту №НП/2-0007746 від 10.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 12.01.2018 р. та закінчився 12.01.2021 р.;

По Акту №НП/2-0012612 від 20.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 23.01.2018 р. та закінчився 23.01.2021 р.;

По Акту №НП/2-0025564 від 31.01.2018 р. перебіг позовної давності почався 02.02.2018 р. та закінчився 02.02.2021 р.

Згідно із частинами 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень на відзив на позов позивач суду не надав.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене та оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на пропущення строку позивачем позовної давності та подання відповідачем заяви про застосування наслідків спливу позовної давності.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення підписано 23.04.2021 року.

Суддя Погрібна С.В.