РІШЕННЯ

м. Київ

15.04.2021Справа № 910/17489/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/17489/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Оверсіз» (ідентифікаційний код 37246552; 47707, м. Тернопіль, вул. Д. Лук`яновича, буд. 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкоголь Менеджмент Груп Лімітед» (ідентифікаційний код 40906842; 04080, м. Київ, вул. Турівська, 29)

про стягнення 6 344 813,77 грн.

за участю представників:

позивача: Саламандра Г.М., адвокат, довіреність

відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Оверсіз» (далі - ТОВ «Партнер-Оверсіз») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкоголь Менеджмент Груп Лімітед» (далі - Товариство) про стягнення за договором поставки товару від 09.08.2018 № 09/08-18 (далі - Договір) заборгованості, 3 % річних, втрат від інфляції, пені та штрафу в сумі 6 344 813,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем як покупцем обов`язків за укладеним сторонами Договором щодо оплати поставленого позивачем як продавцем товару, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 5 712 099,22 грн. Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 215 369,23 грн. пені, 80 279,21 грн. інфляційних втрат, 76 401,76 грн. 3% річних, 260 665,11 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання належних доказів надіслання відповідачу позовної заяви і доданих до неї документів на адресу Товариства (04080, м. Київ, вул. Турівська, 29).

20.11.2020 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/17489/20; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 підготовче засідання було відкладено на 17.02.2021.

17.02.2021 позивач подав суду клопотання про витребування доказів по справі, яке не було задоволено судом у зв`язку із його неактуальністю та наявністю всіх необхідних матеріалів для розгляду спору.

За результатом підготовчого засідання 17.02.2021 судом винесено ухвалу якою закрито підготовче провадження та призначено справу №910/17489/20 до судового розгляду по суті на 02.03.2021.

01.03.2021 представником позивача було подано до суду заяву про вступ у справу як представника та повідомлено про неможливість бути присутнім у засіданні через хворобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 сторони були повідомлені про відкладення судового розгляду по суті у судовому засіданні на 24.03.2021.

24.03.2021 засідання не відбулось через тимчасову непрацездатність судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 сторони були повідомлені про призначення судового розгляду по суті у судовому засіданні на 15.04.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2021 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучені поштові повернення ухвал суду про відкриття провадження у справі, відкладення підготовчого засідання, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Поштові відправлення з ухвалами суду повернуті до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Положення статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня (частина п`ята).

В силу приписів частини шостої цієї статті днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Господарський суд дійшов висновку про повідомлення відповідача належним чином про дату час і місце судового засідання.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

У судовому засіданні 15.04.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 ТОВ «Партнер-Оверсіз» (постачальник) та Товариством (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає пляшки скляні в асортименті, в подальшому за текстом «Продукція», і сплачує її вартість на умовах Договору, специфікації та додатків до нього (пункт 1.1 Договору);

- загальна вартість Договору складається з сум вартості всіх партій продукції згідно із затвердженими сторонами накладними в період дії Договору (пункт 1.2 Договору);

- орієнтовна вартість Договору складає 6 200 000 грн., в тому числі ПДВ - 1 200 000 грн. (пункт 1.3 Договору);

- розрахунки за продукцію що постачається, піддони, рамку, здійснюється, покупцем шляхом 100 % оплати на поточний рахунок постачальника з відстрочкою платежу 3 місяця після отримання продукції (пункт 6.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного виконання зобов`язання (пункт 11.1 Договору);

- у випадку, якщо за 14 календарних днів до моменту закінчення терміну дії Договору жодна із сторін в письмовій формі (з обов`язковою відміткою про доставлення адресату) не підтвердить свого наміру його розірвати, Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний календарний рік. Кількість автоматичних пролонгацій не регламентована (пункт 11.3 Договору).

На виконання умов Договору у період з 23.10.2018 по 01.04.2020 позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму 7 512 099,22 грн., що підтверджується такими видатковими накладними: від 05.10.2018 № 486 на суму 218 788,30 грн.; від 05.10.2018 № 487 на суму 225 625,44 грн.; від 05.10.2018 № 488 на суму 225 625,44 грн.; від 05.10.2018 № 489 на суму 225 625,44 грн.; від 23.10.2018 № 543 на суму 233 855,40 грн.; від 23 10.2018 № 550 на суму 233 855,40 грн.; від 16.11.2018 № 551 на суму 233 855,40 грн.; від 17.12.2018 № 609 на суму 467 710,80 грн.; від 25.03.2019 № 126 на суму 233 855,40 грн.; від 01.04.2020 № 125 на суму 277 556,25 грн.; від 01.04.2020 № 126 на суму 277 556,25 грн.; від 01.04.2020 № 127 на суму 315 928 грн.; від 01.04.2020 № 128 на суму 239 339,70 грн.; від 01.04.2020 № 129 на суму 284 755,52 грн.; від 01.04.2020 № 130 на суму 284 755,52 грн.;від 01.04.2020 № 131 на суму 284 755,52 грн.; від 01.01.2020 № 132 на суму 284 755,52 грн.; від 01.04.2020 № 133 на суму 284 755,52 грн.; від 01.04.2020 № 134 на суму 284 755,52 грн.; від 01.04.2020 № 135 на суму 935 093,39 грн.; від 01.04.2020 № 136 на суму 127 158,19 грн.; від 01.04.2020 № 137 на суму 299 730,02 грн.; від 01.04.2020 № 138 на суму 129 905,56 грн.; від 01.04.2020 № 139 на суму 225 625,43 грн.; від 01.04.2020 № 140 на суму 225 625,43 грн.; від 01.04.2020 № 141 на суму 225 625,43 грн.; від 01.04.2020 № 142 на суму 225 625,43 грн.

Вказані накладні підписані повноважними представниками сторін і скріплені печатками без зауважень.

У свою чергу, відповідач перерахував позивачу грошові кошти у сумі 1 800 000 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 26.04.2019 № 140 на суму 300 000 грн.; від 26.04.2019 № 141 на суму 200 000 грн.; від 05.06.2020 № 171 на суму 100 000 грн.; від 11.06.2020 № 188 на суму 100 000 грн.; від 18.06.2020 № 190 на суму 100 000 грн.; від 25.06.2020 № 197 на суму 100 000 грн.; від 02.07.2020 № 201 на суму 100 000 грн.; від 09.07.2020 № 202 на суму 100 000 грн.; від 16.07.2020 № 204 на суму 100 000 грн.; від 23.07.2020 № 212 на суму 100 000 грн.; від 30.07.2020 № 214 на суму 100 000 грн.; від 13.08.2020 № 221 на суму 50 000 грн.; від 25.08.2020 № 221 на суму 150 000 грн.; від 10.09.2020 № 224 на суму 100 000 грн.; від 17.09.2020 № 227 на суму 100 000 грн.

Таким чином, заборгованість Товариства перед ТОВ «Партнер-Оверсіз» за Договором складає 5 712 099,22 грн.

Відповідач належним чином умови Договору не виконав та заборгованість у сумі 5 712 099,22 грн. не погасив.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому нараховано 215 369,23 грн. пені (період нарахування з 02.07.2020 по 04.11.2020), 76 401,76 грн. 3% річних (період нарахування з 18.03.2019 по 04.11.2020), 80 279,21 грн. втрат від інфляції (період нарахування з 06.01.2019 по 04.11.2020) та 260 665,11 грн. штрафу.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першою та другою статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статті 611 ЦК України ).

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ) (стаття 610 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Згідно із статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України ).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 7.2 Договору у випадку подальшого надання покупцю права на відтермінування платежу, за порушення строків оплати (вартості продукції, піддонів, рамки) покупець сплачує на користь постачальника: пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ, діючих в період, за який нараховується пеня, за кожний день прострочення оплати поставленої партії продукції; штраф у розмірі 5 % від суми невчасно оплаченої суми платежу за кожен факт порушення термінів оплати.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення 215 369,23 грн. пені, 76 401,76 грн. 3% річних, 80 279,21 грн. втрат від інфляції та 260 665,11 грн. штрафу. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Оверсіз» (ідентифікаційний код 37246552; 47707, м. Тернопіль, вул. Д. Лук`яновича, буд. 1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкоголь Менеджмент Груп Лімітед» (ідентифікаційний код 40906842; 04080, м. Київ, вул. Турівська, 29) про стягнення 6 344 813,77 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкоголь Менеджмент Груп Лімітед» (ідентифікаційний код 40906842; 04080, м. Київ, вул. Турівська, 29) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Оверсіз» (ідентифікаційний код 37246552; 47707, м. Тернопіль, вул. Д. Лук`яновича, буд. 1) 5 712 099 (п`ять мільйонів сімсот дванадцять тисяч дев`яносто дев`ять) грн. 22 коп. заборгованості, 76 401 (сімдесят шість тисяч чотириста одну) грн. 76 коп. 3% річних, 80 279 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят дев`ять) грн. 21 коп. інфляційних нарахувань, 215 369 (двісті п`ятнадцять тисяч триста шістдесят дев`ять) грн. 23 грн. пені, 260 665 (двісті шістдесят тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн. 11 коп. штрафу та 95 172 (дев`яносто п`ять тисяч сто сімдесят дві) грн. 21 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27.04.2021.

Суддя І.Д. Курдельчук