РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2021Справа № 910/2625/21

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» (вул. Дніпровська набережна, буд. 25-Б, м. Київ, 02081) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ» (вул. Дубровицька, буд. 28, м. Київ, 04114), про стягнення 37 500,00 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

19.02.2021 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ» про стягнення 37 500,00 грн та була передана 22.02.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ» на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» суму заборгованості за договором підряду №807-18 від 22.08.2018 р. у розмірі 37 500,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за укладеним між сторонами Договором підряду № 807-18 від 22.08.2018 в частині своєчасного виконання робіт, унаслідок чого, з урахуванням відмови позивача від означеного правочину на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, за Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" утворилась заборгованість, що складає розмір сплаченої позивачем попередньої оплати робіт в сумі 37 500,00 грн. У зв`язку з наведеними обставинами, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/2625/21 від 24.02.2021 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом та вручена їх представникам, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

15.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ» надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Вищевказане клопотання обгрунтоване тим, що позовна заява підписана особою, яка не має права на це, оскільки була підписана представником за довіреністю - провідним юрисконсультом Склярським Олександром Івановичем, що підтверджується довіреністю № 110/005-692 від 29.09.2020.

Зокрема зазначає, що підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України встановлено, що з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ» про залишення позову без розгляду, доходить до наступного обгрунтованого висновку.

Частиною 4 стаття 1312 Конституції України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Так, Господарсько процесуальний кодекс України є кодифікованим законом, який був прийнятий у формі кодексу та в якому відповідно до Конституції України визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема у малозначних спорах.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України правнича допомога представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 3, 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у даній справі ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та становить 37 500,00 грн, в силу частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Положеннями статті 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, документи, що підтверджують повноваження представників сторін та інших учасників справи зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» в особі керівника (директора) Бовсуновського Сергія Васильовича відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видало довіреність на провідного юрисконсульта юридичного відділу КП «Житло-Сервіс» Склярського Олександра Івановича, який в свою чергу підписав позовну заяву відповідно до права, яке йому делегувало комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс».

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді, зокрема у малозначних спорах, а також враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суд відхиляє клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ ЕНЕРДЖІ», що позовна заява підписана не уповноваженою особою.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

22.08.2018 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" (підрядник) було укладено договір підряду № 807-18 (далі - Договір), за умовами якого замовник доручає та зобов`язується оплатити, а підрядник приймає на себе зобов`язання з надання послуг: Капітальний ремонт проїздів та прибудинкових територій за адресою: вулиця Мініна, 9.

Відповідно до пункту 1.2 Договору роботи за цією угодою виконуються на об`єкті, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Мініна, 9.

Послуги надаються відповідно до Дефектного акту (Додаток № 3) та Зведеного кошторису (Додаток № 2) до Договору (пункт 1.3 Договору).

За змістом пунктів 3.1, 3.2 цього договору вартість надання послуг за Договором становить 75 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 12500,00 грн. Вартість послуги визначається в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною Договору. Розрахунки проводяться замовником в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 15 календарних днів після отримання послуг згідно належним чином оформлених актів виконаних робіт.

За умовами пункту 6.1 Договору останній вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищенаведених умов Договору, з урахуванням пункту 3.5 цієї угоди, позивач відповідно до платіжного доручення № 361 від 22.08.2018 сплатив на розрахунковий рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 37 500,00 грн. (з ПДВ), що становить 50 % від погодженої сторонами вартості обсягу робіт.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення замовником своїх зобов`язань за цим правочином.

Пунктом 2.1 вищевказаного Договору передбачено, що підрядник виконує роботи в строки, погоджені сторонами, та мають бути завершені до 31.12.2018 року включно.

Однак, у порушення зазначених умов Договору відповідач погоджені сторонами роботи у встановлений цією угодою строк не виконав, результатів робіт позивачу за відповідними актами приймання виконаних будівельних робіт не передав.

Водночас у пункті 3.5 Договору сторони погодили, що замовник має право здійснити попередню оплату в розмірі 50 % вартості обсягу робіт. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на витрати, необхідні для виконання робіт протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченню тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Підрядник протягом трьох місяців з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з Актом приймання виконаних будівельних робіт (типова форма № КБ-2в), Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма № КБ-3) про використання коштів за призначенням, але не пізніше.

З огляду на те, що відповідач взагалі не приступив до виконання передбачених Договором робіт, а також у добровільному порядку не повернув позивачу суму сплаченої останнім попередньої оплати у розмірі 37 500,00 грн. в установлений Договором строк, Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" звернулося до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на положення частини 2 статті 849 та статті 1212 Цивільного кодексу України, просило суд стягнути з підрядника вищенаведену суму грошових коштів.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір підряду № 807-18 від 22.08.2018 як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 2 статті 849 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За умовами частини 4 цієї статті Кодексу замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що в порушення умов Договору відповідач погоджені сторонами роботи у встановлений Договором строк не виконав, результатів робіт позивачу не передав, одержаний від Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" аванс за призначенням не використав (на витрати, необхідні для виконання робіт), а також по закінченню тримісячного терміну після одержання авансу не повернув замовнику невикористані ним за призначенням кошти у розмірі 37 500,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Крім того, відповідно до положень частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Разом із тим, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання погодженого сторонами обсягу робіт за Договором, а також доказів, які свідчать про повернення позивачу спірної суми невикористаної попередньої оплати у розмірі 37500,00 грн. станом на час розгляду справи.

Відтак, враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача, яка складає 37500, 00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, а також не надав доказів належного виконання ним обумовлених між сторонами робіт в установлені Договором строки, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" до відповідача про стягнення вказаної суми грошових коштів, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належним доказів на підтвердження виконання робіт за Договором чи повернення спірної суми заборгованості.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за Договором, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІ ЕНЕРДЖІ" (04114, місто Київ, вулиця Дубровицька, будинок 28; ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (02081, місто Київ, вулиця Дніпровська набережна, будинок 25-Б; ) 37 500 (тридцять сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. попередньої оплати та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2021

Суддя В.О. Демидов