ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа№ 910/230/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Степанюка Д.О. дов. №2020/96 від 22.06.20р.;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2021

у справі №910/230/21 (суддя Ковтун С.А,)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ"

про стягнення 23259736,06 грн. збитків,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2021 задоволено частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл".

Накладено арешт на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, та на інші рахунки, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали про забезпечення позову, та/або на всі рахунки, що будуть відриті відповідачем після постановлення ухвали про забезпечення позову, в межах ціни позову - 23 259 736 грн. 06 коп.

Відмовлено в задоволенні іншої частини заяви.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на рахунок, а в іншій її частині залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про те, що відчуження відповідачем майна (двох машиномісць та декількох автомобілів) є обставиною вважати, що потенційне рішення суду може бути утруднене або унеможливлене його виконанням, не відповідає фактичним обставинам, оскільки машиномісця тривалий час відповідачем не використовувались, рішення про їх продаж було прийнято задовго до пред`явлення позову; предметом позову є відшкодування збитків, завданих різницею у ціні, наявність та розмір яких підлягає доведенню; накладення арешту на всі рахунки фактично позбавляє відповідача можливості проводити господарську діяльність.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що відповідачем не наведено мотивів в підтвердження незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали; відповідач входить до групи пов`язаних осіб, відомих на ринку торгівлі сільгосппродукцією під назвою "Агростудіо Груп" і скасування вжитих заходів забезпечення позову призведе до відчуження активів відповідача на користь інших учасників групи, що унеможливить виконання рішення суду; відповідач є компанією-посередником і не має у власності цінних активів, тому учасники товариства можуть у будь-який момент припинити його господарську діяльність і здійснювати торгову діяльність через інші контрольовані ними юридичні особи; після накладення арешту на транспортні засоби відповідача було встановлено, що більшість з них була відчужена на користь пов`язаних осіб; в процесі виконання оскаржуваної ухвали встановлено, що відповідач закрив банківський рахунок, зазначений у договорі; після отримання вимоги позивача щодо виконання зобов`язань відповідачем були відчужені два паркомісця; відповідачем не надано доказів, які підтверджують викладені у скарзі обставини; також відповідачем не надано доказів наявності у нього коштів або майна, за рахунок яких буде можливо виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, представника у судове засідання не направив, що, відповідно до положень ч. 12 ст. 270 ГПК України, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, також вказав, що судом першої інстанції прийнято рішення про задоволення позову, а договір поставки наразі не припинений.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали оскарження, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів оскарження вбачається, що у січні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" звернулось у господарський суд міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ", у якому просить суд стягнути з відповідача 23 259 736,06 грн, у тому числі: 22 380 612,72 грн збитків та 879 123,34 грн штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений договір поставки №2019/74 від 12.06.2020, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити позивачу насіння соняшнику 2020 року українського походження в кількості 5 000 тон +-5%, за ціною 10 947 грн за тону (еквівалент 410 доларів США), в термін з 01.09.2020 до 31.10.2020 у суворій відповідності із графіком. Проте, відповідач так і не розпочав поставку товару, у зв`язку із чим позивач, який здійснює діяльність із виробництва соняшникової олії на власному заводі, вимушений був здійснювати закупівлю насіння соняшнику у інших постачальників по вищій ціні, внаслідок чого йому завдані збитки у розмірі різниці вартості товару.

У процесі розгляду справи позивачем була подана заява про забезпечення позову, у якій він просив:

Позивач подав заяву про забезпечення позову (з врахуванням уточнення до заяви), в якій просив:

- накласти арешт на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" № НОМЕР_1 , що відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, та на інші рахунки, що будуть виявлені в процесі виконання ухвали про забезпечення позову, та/або на всі рахунки, що будуть відриті відповідачем після постановлення ухвали про забезпечення позову в межах ціни позову - 23259736,06 грн;

- заборонити товариству обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" відступати будь-яким тертім особам, в тому числі, але не виключно приватному виробничо-торгівельному підприємству (далі - ПВТП) "Яна", товариству з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Агростудіо груп", товариству з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ЮБП-ОІЛ», приватному підприємству (далі - ПП) "Нива-імпульс" права кредиторських вимог за будь-якими та усіма договорами, згідно з якими відповідач має право на отримання коштів.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник послався на те, що:

- після того, як 05.11.2020 відповідач отримав вимогу позивача про необхідність виконання зобов`язань, відповідач сплановано вчиняв дії, направлені на ухилення від виконання зобов`язань з відшкодування заподіяних збитків, зокрема, відчужив нерухоме майно (два машиномісяця у підземному паркінгу) фізичним особам, і на вказане майно могло було бути звернено стягнення на користь позивача у разі задоволення позову;

- ухвалою суду від 29.01.2021 у даній справі було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно відповідача, у тому числі транспортні засоби (шість автомобілів згідно переліку), однак під час виконання вказаної ухвали встановлено, що за відповідачем зареєстровано лише один автомобіль, а інші були продані третім особам;

- відповідач на ринку сільськогосподарських культур діє як учасник групи пов`язаних юридичних осіб, відомих під спільною назвою "Agrostudio Group" ("Агростудіо Груп"), що перебувають під спільним контролем громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , громадянина України ОСОБА_2 , який також є директором відповідача, та інших осіб. Вказана група структурується наступним чином:

- сільськогосподарський виробник, на потужностях якого вирощуються зернові та олійні культури, - ПП "Нива-Імпульс";

- торгові компанії, котрі придбавають зернові та олійні культури в т.ч. й у ПП "Нива-Імпульс" для подальшого перепродажу в Україні або на експорт: ПП "Яна", ТОВ "Агростудіо груп", ТОВ "ЮБП-ОІЛ";

- офшорна торгова компанія "Agrostudio Group Limited", що зареєстрована на Мальті. При цьому, компанія "Agrostudio Group Limited" використовується її бенефіціарами для торгівлі зерновими, придбаними у компаній, пов`язаних із ними ж, із іноземними компаніями за валюту та концентрації валютної виручки від торгівлі зерновими в офшорній компанії. Задля акредитації "Agrostudio Group Limited" як постачальника компанії Каргілл Інтеренешнл С.А., (м. Женева, Швейцарія), українськими юридичними особами ПВТП "Яна" та ТОВ "ЄВРО КЛУБ" було надано листи від 25.05.2020, в яких вказувалося, що зазначені юридичні особи мають дійсні комерційні угоди із "Agrostudio Group Limited" на експорт своїх товарів. "Agrostudio Group Limited" є одним із постійних торгових партнерів ТОВ "ЄВРО КЛУБ" та ПВТП "Яна". ТОВ "ЄВРО КЛУБ" та ПВТП "Яна" гарантують, що вони знайомі та задоволені репутацією фізичних осіб, котрі є остаточними бенефіціарними власниками "Agrostudio Group Limited". Крім цього "Agrostudio Group Limited" було надано Каргілл Інтеренешнл С.А. декларацію кінцевого бенефіціарного власника щодо компанії "Agrostudio Group Limited" від 26.05.2020, в якій зазначено, що серед інших кінцевим бенефіціарним власником "Agrostudio Group Limited" є ОСОБА_2

- сама по собі юридична особа ТОВ "ЄВРО КЛУБ" не є сільськогосподарським виробником, не має у власності та не володіє на праві користування будь-якими земельними ділянками для ведення сільського господарства, а є лише торговою компанією-посередником, роль котрої в рамках "Агростудіо Груп" зводиться до закупівлі сільськогосподарських культур у виробників, в т.ч й пов`язаних осіб та подальшому продажі сільськогосподарських культур третім особам, в т.ч. й контрольованій учасником відповідача ОСОБА_2 компанії "Agrostudio Group Limited", зареєстрованій на Мальті;

- оскільки ТОВ "ЄВРО КЛУБ" діє виключно як торгова компанія та не має у власності/користуванні цінних активів, то учасники, один з яких є директором ТОВ "Євро Клуб", в будь-який момент можуть припинити фактичну господарську діяльність цього товариства та здійснювати торгівлю сільськогосподарськими культурами через інші, контрольовані ними юридичні особи, наприклад - ПП "Яна", ТОВ "АГРОСТУДІО ГРУП", ТОВ "ЮБП-ОІЛ". При цьому надходження грошових коштів на рахунки відповідача припиниться, а тому на них не можна буде звернути стягнення, що унеможливить або суттєво ускладнить виконання рішення у справі № 910/230/21;

- станом на дату подання цієї заяви є обставини, котрі свідчать про наміри учасників ТОВ "Євро Клуб" припинити фактичну господарську діяльність цього товариства та здійснювати торгівлю зерновими через інші контрольовані ними юридичні особи (відчуження машиномісць на паркінгу та автомобілів);

- зважаючи на те, що ціна позову становить 23259736,06 грн, у власності відповідача відсутнє нерухоме майно, відповідач відчужив практично всі транспортні засоби, що були наявні у нього на момент пред`явлення позову, а статутний капітал відповідача складає 1000000,00 грн., то у разі невжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення буде значно утруднено або взагалі неможливо.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на рахунки відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вчинені відповідачем дії з продажу майна свідчать про можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 137); забороною відповідачу вчиняти певні дії;.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем або іншими особами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018 по справі №910/361/18.

З матеріалів оскарження вбачається, що позивач просив накласти арешт на усі банківські рахунки відповідача та заборонити йому вчиняти дії з відступлення права кредиторських вимог, з посиланням на продаж відповідачем окремого нерухомого та рухомого майна.

Однак, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження господарюючого суб`єкта можуть призвести до незворотних наслідків.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обрані позивачем способи забезпечення позову є не співмірними із позовними вимогами, призводять до блокування господарської діяльності відповідача та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи, у зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2021 року щодо задоволення заяви позивача про забезпечення позову визнати законною та обґрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню. Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО КЛУБ" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12 лютого 2021 року.

3. Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" про забезпечення позову.

4. Матеріали оскарження повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.04.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко