номер провадження справи 28/32/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 Справа № 908/394/21

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справу:

за позовом приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» (02002, місто Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 10; адреса представника адвоката Хлєбнікова С.Г.: 02002, м. Київ, вул. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 24)

до відповідача фізичної особи-підприємця Івахненко Ангеліни Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 7)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: приватна організація «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами» (02002, місто Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 1)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулася приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця Івахненко Ангеліни Олександрівни про стягнення 14.513,96 грн., які складаються з 14.038,71 грн. основного боргу, 159,10 грн. 3% річних та 316,15 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором №КБР-315/12/19-Н від 01.12.2019 про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах у зв`язку з чим за період з грудня 2019 по листопад 2021 виникла заборгованість у розмірі 14.038,71 грн. Внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання, приймаючи до уваги положення ст. 625 ЦК України боржнику нараховано до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

В прохальній частині позову позивач просив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Також до позову, в порядку ст. 50 ГПК України, позивачем додана заява про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.02.2021 позовну заяву приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків.

09.03.2021 (в установлений законом строк) на електрону адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків з відповідними доказами, потім 10.03.2021 на адресу суду надійшла аналогічна заява.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/394/21, присвоєно справі номер провадження 28/32/21, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Громадську спілку «Українська ліга авторських та суміжних прав» та приватну організацію «Організація колективного управління авторськими і суміжними правами».

Позивач та треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до відомостей (безкоштовний витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця Івахненко Ангеліни Олександрівни є: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду від 12.03.2021 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка співпадає з відомостями, зазначеними в позові. Разом з тим, ухвала суду не була вручена відповідачу за юридичною адресою, про що працівниками Укрпошти здійснено відповідне позначення на конверті «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, судом вжиті всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/394/21 від 12.03.2021 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у даній справі, але не пізніше 16.04.2021.

Відповідач не скористався наданим законом правом на подання письмового відзиву до суду із зазначенням своєї правової позиції щодо заявленого позивачем позову. Будь-яких заперечень, письмових пояснень з боку відповідача до суду не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи так само будь-яких письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог суду не надали.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 12.05.2021.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 29.04.2021, оскільки матеріали справи достатні для прийняття рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику учасників справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Івахненко Ангеліна Олександрівна (користувач, відповідач у справі), громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (суміжна ОКУ), приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська Організація) та приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» (організація, позивач у справі) 01.12.2019 уклали договір про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-315/12/19-Н (надалі договір).

Пунктом 1.1 договору встановлено, що користувач доручає Організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримує одночасно, як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Відповідно до 3.1 договору договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором. Вартість такого дозволу на використання суміжних прав є єдиною сумою і має бути виплачена Суміжній ОКУ (Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав») повністю не пізніше ніж через 16 (шістнадцять) календарних днів з дня підписання відповідного договору. В той же час в якості альтернативи має право сплачувати зазначену суму розстроченими щомісячними платежами на рахунок Організації (Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав») разом із таким же чином розстроченими платежами за отримання дозволу на використання авторських прав шляхом публічного виконання (см. п. 3.2. цього Договору). Строк щомісячної оплати на рахунок Організації - не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця, за який він здійснюється. Перший платіж за отримання відповідного дозволу при задіянні механізму розстрочки здійснюється не пізніше 5 числі місяця стосовно якого він сплачується.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором. Вартість такого дозволу на використання авторського права є єдиною сумою і має бути виплачена Авторській ОКУ (Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами») повністю не пізніше ніж через 16 (шістнадцять) днів з дня підписання відповідного договору. В той же час в якості альтернативи Користувач має право сплачувати зазначену суму розстроченими щомісячними платежами на рахунок Організації (Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав») разом із таким же чином розстроченими платежами за отримання дозволу на використання авторських прав шляхом публічного виконання (см. п. 3.1. цього Договору). Строк щомісячної оплати на рахунок Організації - не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця за який він здійснюється. Перший платіж за отримання відповідного дозволу при задіянні механізму розстрочки здійснюється не пізніше 5 числі місяця стосовно якого він сплачується.

Користувач самостійно обирає спосіб оплати з тих, які передбачені пунктами 3.1. та 3.2. цього Договору (тобто платіж за весь рік, або щомісячну розстрочку на умовах цього Договору Якщо Користувач обирає оплату в розстрочку, то він щомісяця (допоки діятимуть відповідні договори) здійснює єдиний платіж як за авторські та і за суміжні права (надалі також - «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в Додатку № 3 до цього Договору (з урахуванням інших положень Договору) на рахунок Організації (Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав») (п. 3.3 договору).

Пунктом 3.6 договору встановлено, що отриманий Організацією від Користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Організацією на рахунок Суміжної ОКУ та на рахунок Авторської ОКУ. Пропорції щодо перерахування на Суміжну ОКУ та на Авторську ОКУ дотримуються Організацією завжди в рівних частках (50% на 50%).

Умовами розділу 4 Договору визначено структуру договірних відносин між сторонами:

- договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав оформлений у вигляді додатка № 1 до Договору і є його невід`ємною частиною (пункт 4.1 Договору);

- договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права оформлений у вигляді додатка № 2 до Договору і є його невід`ємною частиною (пункт 4.2 Договору);

- надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо у додатках №1 і № 2 до цього Договору. Строк дії Договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи додаток № 1 і додаток № 2 до цього Договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав, визначені в додатку № 3 до Договору; розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в додатку № 3 та і в додатках № 1 і № 2 відповідно щодо суміжних прав та стосовно авторських прав; порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок Організації встановлений Договором та додатком № 3 до нього, при цьому порядок сплати винагороди роялті Організації (від імені і за рахунок Користувача) на користь Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ встановлений також відповідно додатками № 1 і № 2 до цього Договору. Сторони можуть дооформити інші додатки та додаткові угоди до Договору (пункт 4.3 договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, у разі виникнення заборгованості у користувача за Договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською ОКУ до Користувача стосовно наявної у Користувача окремої заборгованості перед Авторською організацією, окремо Суміжною ОКУ до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Суміжною ОКУ, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Організація, отримавши від Користувача єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права, має перерахувати 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок Авторської ОКУ, а інші 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок Суміжної ОКУ; Авторська ОКУ та/або Суміжна ОКУ матиме право вимагати від Організації сплати винагороди (роялті) тільки в тому обсязі, в якому Оганізація таку винагороду фактично отримала від Користувача (пункт 5.5 Договору).

За умовами додатку № 1 до Договору, укладеного 01.12.2019 Користувачем та Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (Суміжна ОКУ), що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав та інших правовласників в сфері суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління:

- всі права і обов`язки за договором про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав (далі також - Ліцензійна угода) стосуються строку - 1 (один) рік. При цьому, зазначений строк пролонгується на умовах ліцензійної угоди; за ліцензійною угодою встановлюється оплата за отримання дозволу щодо 1-го (року) шляхом одноразової виплати за один рік. При цьому сторони можуть окремо від цієї Ліцензійної угоди передбачити розстрочку оплати за отриманий дозвіл (наприклад, щомісячну оплату) на погоджених ними умовах (пункт 1.1 додатку № 1);

- Користувач здійснює (на Території) використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а Суміжна ОКУ надає стосовно Території Користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) Суміжній ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного Договору (пункт 3.1 додатку № 1).

- розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості об`єктів суміжних прав, що використовуватимуться користувачем під час дії договору, та частоти їх використання (пункт 3.3 додатку № 1);

- додаток № 1 набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.12.2020 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (пункт 5.1 додатку № 1);

- отримана Суміжною ОКУ за цією Ліцензійною угодою винагорода (роялті) розподіляється Суміжною ОКУ відповідно до законодавства України (пункт 5.5 додатку №1);

- ця Ліцензійна угода є невід`ємною частиною Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах (включаючи всі додатки до нього). Отже істотні умови цієї Ліцензійної угоди можуть міститись як безпосередньо в її тексті, так і в тексті Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах чи будь-якому Додатку до нього. Повні і належні виплати за цією Ліцензійною угодою є сплатою справедливої винагороди, спільної для виконавців та виробників фонограм за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих з комерційною метою (пункт 5.6 додатку № 1).

За умовами додатку № 2 до Договору, укладеного Користувачем та Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (Авторська ОКУ), що здійснює управління (на колективній основі) майновими правами суб`єктів авторського права та інших правовласників в сфері авторського права:

- всі права і обов`язки за договором про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав (далі також - Ліцензійна угода) стосуються строку - 1 (один) рік. При цьому, зазначений строк пролонгується на умовах ліцензійної угоди; за ліцензійною угодою встановлюється оплата за отримання дозволу щодо 1-го (року) шляхом одноразової виплати за один рік. При цьому сторони можуть окремо від цієї Ліцензійної угоди передбачити розстрочку оплати за отриманий дозвіл (наприклад, щомісячну оплату) на погоджених ними умовах (пункт 1.1 додатку № 2);

- Користувач здійснює (на Території) використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а Авторська ОКУ надає стосовно Території Користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) Авторській ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного Договору (пункт 3.1 додатку № 2).

- розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості об`єктів суміжних прав, що використовуватимуться користувачем під час дії договору, та частоти їх використання (пункт 3.3 додатку № 2);

- додаток № 1 набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.12.2020 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (пункт 5.1 додатку № 2);

- отримана Авторською ОКУ за цією Ліцензійною угодою винагорода (роялті) розподіляється Авторською ОКУ відповідно до законодавства України (пункт 5.5 додатку №2);

- ця Ліцензійна угода є невід`ємною частиною Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах (включаючи всі додатки до нього). Отже істотні умови цієї Ліцензійної угоди можуть міститись як безпосередньо в її тексті, так і в тексті Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах чи будь-якому Додатку до нього. Повні і належні виплати за цією Ліцензійною угодою є сплатою справедливої винагороди, спільної для виконавців та виробників фонограм за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих з комерційною метою (пункт 5.8 додатку № 1).

Додатком № 3 до Договору сторони погодили, що розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права становить 850,00 грн. Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок Організації відповідно до умов основного договору.

Як зазначає позивач дата сплати за період з грудня 2019 по листопад 2020 (включно) настала 25.02.2020.

Матеріали справи містять докази сплати відповідачем роялті за період з грудня 2019 по березень 2020 (включно) у розмірі 2.550,00 грн.

Враховуючи тривале невиконання відповідачем зобов`язань щодо внесення щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) механізм (режим) розстрочки не діє, строк оплати для відповідача настав щодо повного року.

Розмір оплати за один рік, відповідно до додатку №3 до Договору про правомірне використання складає 10.200,00 грн. (850,00 грн. х 12 місяців).

Також позивач зазначив, що у зв`язку із введенням карантину у період з березня 2020 по липень 2020 (включно), сума винагороди (роялті) за вказані п`ять місяців була перерахована та складає 438,71 грн.

Таким чином, загальна вартість заборгованості за період з лютого 2020 по листопад 2021 в рамках договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-315/12/19-Н від 01.12.2019 складає 14.038,71 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати винагороди (роялті), позивач звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши обставини справи, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вже зазначалося судом вище, 01.12.2019 між фізичною особою-підприємцем Івахненко Ангеліною Олександрівною (користувач, відповідач у справі), громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» (суміжна ОКУ), приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська Організація) та приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (організація, позивач у справі) укладено договір про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-315/12/19-Н.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що Користувач самостійно обирає спосіб оплати з тих, які передбачені пунктами 3.1. та 3.2. цього Договору (тобто платіж за весь рік, або щомісячну розстрочку на умовах цього Договору Якщо Користувач обирає оплату в розстрочку, то він щомісяця (допоки діятимуть відповідні договори) здійснює єдиний платіж як за авторські та і за суміжні права (надалі також - «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в Додатку № 3 до цього Договору (з урахуванням інших положень Договору) на рахунок Організації (Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»)

Сторони уклали цей договір з метою здійснення єдиних виплат за отримання дозволів на публічне виконання, як об`єктів авторського права (творів), так і об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений договір з додатками за своєю правовою природою є ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч. 3-6 ст. 1109 ЦК України, у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

За змістом ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права», організація колективного управління (організація колективного управління майновими правами) - організація, що управляє на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і не має на меті одержання прибутку.

Частиною третьою статті 426 Цивільного кодексу України встановлено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених Цивільним кодексом України та іншим законом.

Суд зазначає, що особисті немайнові права і майнові права авторів та їх правонаступників, пов`язані із створенням та використанням творів науки, літератури і мистецтва - авторське право, і права виконавців, виробників фонограм і відеограм та організацій мовлення - суміжні права охороняються положеннями Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління (ст. 45 Закону).

Правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні визначені Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

У статті 1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» міститься визначення понять «колективне управління», «обов`язкове колективне управління», «розширене колективне управління».

Так за змістом статті 1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» - колективне управління це діяльність зі збору, розподілу та виплати правовласникам доходу від прав, що здійснюється в інтересах більше ніж одного правовласника на умовах та з дотриманням принципів, передбачених цим Законом. Обов`язкове колективне управління це - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах. Розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», організація колективного управління є неприбутковою організацією, утворюється в організаційно-правовій формі громадського об`єднання (громадська організація або громадська спілка) зі статусом юридичної особи, єдиним видом діяльності якої є виконання завдань і функцій, визначених статтею 12 цього Закону.

Згідно з положеннями частини другої статті 5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», принципами діяльності організацій колективного управління є ефективне управління - організації колективного управління забезпечують збирання, розподіл та виплату доходу від прав правовласникам у найбільш швидкий, ефективний і точний спосіб та лише з обґрунтованими витратами.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції: 1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав; 3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; 4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація; 5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація; 6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління.

Зі змісту частини п`ятої статті 12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» вбачається, що розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

Як встановлено судом та зазначено вище, спірний договір від організацій колективного управління укладено:

- Громадською спілкою «Українська ліга авторських та суміжних прав» (Суміжна ОКУ), що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав та інших правовласників в сфері суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління;

- Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (Авторська організація), що здійснює управління (на колективній основі) майновими правами суб`єктів авторського права та інших правовласників в сфері авторського права.

При цьому, відповідно до пункту 3.1 додатку № 1 до Договору - Користувач здійснює (на Території) використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а Суміжна ОКУ надає стосовно Території Користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок Суміжній ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного договору (Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах та додатків до нього).

Так само відповідно до пункту 3.1 додатку № 2 до Договору - Користувач здійснює (на Території) використання в комерційній діяльності об`єктів авторського права шляхом їх публічного виконання, а Авторська ОКУ надає стосовно території Користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл (невиключну ліцензію) на публічне виконання об`єктів авторських прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок Авторської ОКУ у чіткій відповідності із умовами основного Договору (Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав в публічних закладах та додатків до нього).

Отже, діяльність зі збору, розподілу та виплати правовласникам доходу від їх прав здійснюють Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (Суміжна ОКУ) та Приватна організація «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (Авторська організація).

Розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права складає 850,00 грн. (Додаток № 3 до Основного договору).

Предметом судового розгляду у даній справи є вимога Приватного організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» заборгованості у загальному розмірі 14.038,71 грн., що виникла у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору від 01.12.2019 № КБР-315/12/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Так, Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх законних прав та інтересів наявністю заборгованості відповідача перед позивачем.

Разом з тим суд зауважує, що за умовами спірного договору Приватна організація «Українська ліга авторських та суміжних прав» виступає як особа, яка виконує допоміжну функцію за цим договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності, оскільки умовами п. 1.2 сторони передбачили особливий порядок перерахування коштів від Користувача до Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ.

При цьому, правом на подання позову про стягнення заборгованості з Користувача (відповідача) Приватна організація «Українська ліга авторських і суміжних прав» не наділена, оскільки в п. 5.1. Договору сторони передбачили, що у разі виникнення заборгованості Користувача за цим договором (основним договором із додатками до нього) позов (позови) на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо Авторською організацією до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Авторською організацією, окремо Суміжною організацією до Користувача щодо наявної у Користувача окремої заборгованості перед Суміжною організацією, а також у разі досягнення домовленості між Авторською ОКУ та Суміжною ОКУ ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з Користувача.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи зі змісту наведеного пункту договору слідує, що сторони за власним бажанням визначили порядок стягнення виниклої заборгованості у разі неналежного виконання Користувачем прийнятих зобов`язань щодо перерахування коштів (роялті).

В п. 5.3 договору сторони визначили, що відносини між Організацією (ПО «УЛАСП») та Авторською ОКУ, Організацією (ПО «УЛАСП») та Суміжною ОКУ стосовно забезпечення контролю за виконанням цього договору (включаючи додатки до нього) регулюються відповідно між Організацією та Авторською ОКУ, Організацією та Суміжною ОКУ.

Однак, матеріали справи не містять доказів щодо врегулювання відносин між визначеними у наведеному пункті особами, в тому числі щодо уповноваження ПО «УЛАСП» на стягнення в судовому порядку заборгованості, яка існує у Користувача (відповідача) перед Авторською організацією та Суміжною організацією.

Суд звертає увагу, що суди розглядають справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ГПК України випадках.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Близькі за змістом висновки зазначені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.

Статтею 6 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини, визначено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина друга статті 4 ГПК України).

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. При цьому для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав у суді.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 року у справі № 913/271/19.

Позивачем не доведено порушення його права, за захистом якого було пред`явлено позов, оскільки Приватна організація «Українська ліга авторських та суміжних прав» є особою, яка виконує лише допоміжну функцію за договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач, між репрезентативними організаціями колективного управління відповідно до їх сфер діяльності, та правом на подання позову про стягнення заборгованості з користувача (відповідача) не наділена.

Відсутність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) позивача та відсутність у Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» права і підстав для подання даного позову є підставою для відмови у задоволенні позову.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основного боргу, вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 159,10 грн. за період з 25.02.2020 по 27.01.2021 та інфляційних втрат у розмірі 316,15 грн. за період з 25.02.2020 по 27.01.2021 також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивачем.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76, 129, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» до відповідача фізичної особи-підприємця Івахненко Ангеліни Олександрівни про стягнення 14.513,96 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Федорова