ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Харків Справа № 913/101/21
Провадження №34/913/101/21
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін у справі
за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк», м. Київ,
до відповідача-1 - Фізичної особи-підприємця Архипова Валерія Валерійовича, м. Сєвєродонецьк Луганської області,
відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД», с. Проліски Бориспільського району Київської області,
про стягнення 168 975 грн. 17 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Архипова Валерія Валерійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД», в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за Заявою-договором №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» в загальному розмірі 168 975 грн. 17 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 0,03 грн., заборгованість по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп., пеню на суму простроченої заборгованості за період з 26.07.2020 по 26.01.2021 в розмірі 5 319 грн. 09 коп. та штраф в сумі 2 331 грн. 36 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.11.2018 між АТ «Таскомбанк» та ФОП Архиповим В.В. було укладено Заяву-договір №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу-1 Кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач-1 належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.
Крім того, між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «Експолюкс МД» було укладено Договір поруки №НІ6220 від 27.11.2018, відповідно до умов якого відповідач-2 зобов`язався перед позивачем, на засадах солідарного боржника, за виконання відповідачем-1 зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви-договору №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», що укладений між АТ «Таскомбанк» та ФОП Архиповим В.В., зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.
Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу-1 Кредит у сумі 450 000 грн. з терміном повернення не пізніше 27.11.2020. В свою чергу, відповідач-1 свої зобов`язання неналежним чином не виконав та не повернув кредитні кошти у встановлені Договором строки. В зв`язку з чим, у відповідача-1 виникла заборгованість, яка станом на 27.01.2021 становить 168 975 грн. 17 коп., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Також в позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи за надання правової допомоги в розмірі 2 500 грн.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 справу №913/101/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.03.2021 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання без виклику сторін.
За змістом п. 99-2, абз. 4,5 п. 114, абз. 3 п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (з наступними змінами) рекомендовані поштові відправлення з позначкою «Судова повістка», адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач-1 та відповідач-2 були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.
Будь-яких письмових пояснень, відзивів на позовну заяву чи інших заяв по суті від відповідачів до суду не надходило.
Разом з тим, 02.04.2021 через систему «Електронний суд» від представника відповідача-1 - адвоката Книшова І.Г. надійшла заява б/н від 01.04.2021, в якій просив залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, а також поновити відповідачу-1 строк для подання відзиву на позовну заяву із контррозрахунком заборгованості, протягом 10 днів з дня усунення позивачем недоліків.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.04.2021 в задоволенні заяви представника відповідача-1 адвоката Книшова І.Г. б/н від 01.04.2021 відмовлено. Продовжено відповідачу-1 строк для надання відзиву на позовну заяву до 16.04.2021 (включно). Запропоновано відповідачу-1 ФОП Архипову В.В. надати відзив із контррозрахунком заборгованості та доказами направлення іншим учасникам справи.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.04.2021 в задоволенні заяви відповідача-1 ФОП Архипова В.В. б/н від 14.04.2021 відмовлено.
Суд зауважує, що відповідач-1 вже заявляв заяву б/н від 14.04.2021 аналогічного змісту, яка була розглянута судом та ухвалою від 16.04.2021 в її задоволенні було відмовлено.
Крім того, згідно положень ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що в даній справі судове засідання не проводилося розгляд по суті розпочався 09.04.2021, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для повторного розгляду заяви відповідача-1 ФОП Архипова В.В. б/н від 24.04.2021 та залишає її без розгляду.
При цьому, суд звертає увагу відповідача-1 ФОП Архипова В.В., що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви без розгляду. Тому судовий збір, сплачений за виготовлення копій документів долучених до справи може бути повернутий позивачу на підставі відповідного клопотання.
Також суд зауважує, що відповідно до приписів п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України сприяв відповідачу-1 в реалізації ним прав, передбачених цим Кодексом, зокрема ухвалою від 06.04.2021 продовжував відповідачу-1 строк для надання відзиву на позовну заяву до 16.04.2021 (включно) та пропонував останньому ознайомитися з матеріалами справи, які знаходяться безпосередньо в господарському суді в порядку, встановленому процесуальним законом.
Проте, як зазначалося вище, відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, з матеріалами справи не ознайомився, хоча мав для цього можливість та достатньо часу. Доказів зворонього суду не надав.
Частиною 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
27.11.2018 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (Банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Архиповим Валерієм Валерійовичем (Позичальник, відповідач-1) було укладено Заяву-договір №ID5656595 приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (далі Договір), відповідно до умов якого Банк за умови наявності вільних коштів зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору (т. І а.с. 5).
Згідно з п. 1.2. Договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Таскомбанк» з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Постачальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.
Розділом 2 Договору передбачено: розмір Кредиту 450 000 грн. 00 коп. (п. 2.1); валюта Кредиту гривня (п. 2.2); вартість Кредиту: розмір процентної ставки за користування Кредитом 0,0001% річних (п.п. 2.3.1); розмір комісійної винагороди 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно (п.п. 2.3.2); тип процентної ставки: фіксована (п. 2.4); терміни і порядок погашення Кредиту: згідно графіку погашення Кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього Договору (п. 2.5); термін повернення кредиту 27.11.2020 (п. 2.6).
За умовами п. 3.2 Договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати зазначеної в п. 2.6 цього договору.
У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.3 Договору).
Підписання Договору є підтвердженням наміру Позичальника укласти Кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення Договору (п. 4.3. Договору).
В Додатку 1 до Договору сторони узгодили графік погашення Кредиту за загальний період з 27.12.2018 по 27.11.2020 (т. І а.с. 8).
Також 27.11.2018 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» (Кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД» (Поручитель, відповідач-2) укладено Договір поруки №НІ6220 (далі Договір поруки), відповідно до умов п. 1.1. якого Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором, на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Фізичною особою-підприємцем Архиповим Валерієм Валерійовичем (Боржник) зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Заяви-договору №ID5656595 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") від 27.11.2018, що укладений між Кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому (далі Кредитний договір) (т. І а.с. 9-10).
Згідно з п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за кредитним договором, в тому числі: п.п. 1.2.1 повернути кредитору кредит у розмірі 450 000 грн. 00 коп., у терміни (строки), визначені Кредитним договором та Додатком №1 до Кредитного договору, але в будь-якому випадку не пізніше 27.11.2020; п.п. 1.2.2 щомісяця сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі 0, 0001% річних з урахуванням порядку та розміру їх змін згідно умов Кредитного договору, та в строки, що встановлені Кредитним договором; п.п. 1.2.3 сплатити комісії в порядку та розмірах, встановлених Кредитним договором; п.п. 1.2.4 сплатити кредитору неустойку, пеню, штрафи та понад суму неустойки, пені, штрафів відшкодувати збитки, заподіяні кредитору невиконанням або неналежним виконанням Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором; п.п. 1.2.5 у випадках, передбачених Кредитним договором та/або законодавством України, з дати пред`явлення відповідної вимоги достроково (до настання термінів або строків повернення/сплати, зазначених вище у цьому пункті), повернути Кредитору кредит, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов`язки, що виникають із Кредитного договору; п.п. 1.2.6 інших грошових зобов`язань, що виникли на підставі Кредитного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, у тому числі, збільшення грошових зобов`язань, які передбачені умовами кредитного договору.
Пунктом 2.1 Договору поруки сторони погодили, що у випадку невиконання або прострочення виконання Боржником зобов`язань, що випливають із Кредитного договору, Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Боржник.
Передбачена п. 2.1 цього договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник порушить зобов`язання та/або допустить прострочення виконання будь-якого з зобов`язань, зазначених у пунктах 1.2, 1.3 цього Договору (п. 2.2 Договору поруки).
Додатковим договором №1 про внесення змін та доповнень до Заяви-договору №ID5656595 від 27.11.2020 сторони виклали Додаток 1 графік погашення Кредиту в новій редакції (т. І а.с. 11).
Додатковий договір №1 був підписаний позивачем та відповідачем-1 07.05.2020 шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів обох сторін, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату (т. І а.с. 14).
Як зазначає позивач, свої зобов`язання за Договором №ID5656595 від 27.11.2018 він виконав належним чином та перерахував на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти в розмірі 450 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку Позичальника (т. І а.с. 92).
В свою чергу, відповідач-1 свої зобов`язання неналежним чином не виконав та не повернув Кредит у повному обсязі у встановлені Договором строки, не сплатив проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору, а лише частково повернув кредитні кошти на суму 330 000 грн. 00 коп., сплатив відсотки в сумі 0 грн. 47 коп. та комісію за управління кредитом в сумі 160 425 грн. 31 коп.
В зв`язку з чим, у відповідача-1 виникла заборгованість, яка станом на 27.01.2021 становила 168 975 грн. 17 коп. з яких: заборгованість по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 0,03 грн., заборгованість по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп., пеня на суму простроченої заборгованості за період з 26.07.2020 по 26.01.2021 в розмірі 5 319 грн. 09 коп. та штраф в сумі 2 331 грн. 36 коп., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (далі Правила) при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій інші формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису.
Відповідно до п. 18.2.1.1. Клієнт приєднується до Правил підписання електронно-цифровим підписом Договору в системі «ТАС24/БІЗНЕС» або через інший сервіс електронного документообігу, або іншим шляхом. Підписаний Договір разом з цими Правилами та ціновими параметрами продукту, які зазначені на офіційному Сайті Банку, становлять кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.
Таким чином, сторони уклали Кредитний договір шляхом підписання Заяви-договору №ID5656595 приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») та Додатковий договір №1 до нього, що підтверджується відповідними електронними сертифікатами (т. І а.с. 13, 14).
За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання та перерахував на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти в розмірі 450 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку ФОП Архипова В.В. (т. І а.с. 92).
Натомість відповідач-1 свої зобов`язання неналежним чином не виконав, Кредит у повному обсязі та у встановлені Договором строки не повернув, проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору, не сплатив.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У п.п. 2.3.1.-2.3.2. Заяви-договору №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» вказано розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,0001% річних, розмір комісійної винагороди 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно).
Внаслідок невиконання відповідачем-1 свої зобов`язань перед позивачем у нього утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 0,03 грн. та заборгованість по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп., що підтверджується виписками по рахунку відповідача-1 (т. І а.с. 22-95).
Доказів сплати відповідачем-1 даної заборгованості матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідач-1 не вчинив необхідних дій з повернення Банку використаних кредитних коштів в повному обсязі, сплати процентів за користування Кредитом, а також інших платежів відповідно до умов цього Договору, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Заявою-договором №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк».
Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам в розмірі 0,03 грн. та заборгованості по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, судом встановлено, що 27.11.2018 в забезпечення виконання умов за Заявою-договором №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» між Публічним акціонерним товариством «Таскомбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД» було укладено Договір поруки №НІ6220 (т. І а.с. 9-10).
Згідно з п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов`язань за Кредитним договором.
Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З урахуванням невиконання Фізичною особою-підприємцем Архиповим Валерієм Валерійовичем умов Договору, непогашення ним у повному обсязі суми заборгованості за кредитом, відповідачі мають виступати перед позивачем в даному зобов`язанні як солідарні боржники.
За таких обставин заборгованість по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 0,03 грн. та заборгованість по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп. має бути стягнута з Фізичної особи-підприємця Архипова Валерія Валерійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД» солідарно.
Також позивачем були заявлені вимоги про стягнення пені на суму простроченої заборгованості за період з 26.07.2020 по 26.01.2021 в розмірі 5 319 грн. 09 коп. та штрафу в сумі 2 331 грн. 36 коп.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.
Згідно п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За умовами п. 3.3 Договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.
Позивач нарахував та заявив до стягнення солідарно з відповідачів пеню в загальній сумі 5 319 грн. 09 коп. за період з 26.07.2020 по 26.01.2021, у тому числі: на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту 4 301 грн. 16 коп. та на суму простроченої заборгованості по комісії 1 214 грн. 05 коп.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором, відповідачем-1 була сплачена пеня за період з 26.07.2020 по 26.01.2021 в сумі 196 грн. 12 коп. (а.с. 6-7).
При цьому, період, за який позивач нараховував пеню в пунктах 2-4 даного розрахунку з 26.07.2020 по 26.01.2021 не співпадає з періодом нарахування, вказаним у таблицях - з 28.07.2020 по 26.01.2021.
Перевіривши здійснений банком розрахунок пені суд зазначає, що правильним є загальний період нарахування пені з 28.07.2020 по 26.01.2021, а в розрахунку допущено технічну описку.
Отже, наданий позивачем розрахунок відповідає умовам Кредитного договору та приписам закону, тому вимога позивача про стягнення з пені в сумі 5 319 грн. 09 коп. є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
При цьому, пеня має бути стягнута з Фізичної особи-підприємця Архипова Валерія Валерійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД» солідарно з підстав, що наведені судом вище.

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 2 331 грн. 36 коп., суд зазначає наступне.
За змістом ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Суд зауважує, що у Заяві-договорі №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді штрафу за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та їх визначеного розміру.
Позивач надав також витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк» станом на 2019 рік (т. І а.с. 15-17).
Водночас, суд зазначає, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила відповідач-1 розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву-договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем-1 кредитних коштів взагалі містили саме такі умови щодо сплати ФОП Архиповим В.В. штрафу, оскільки підпису позичальника на вищевказаних документах, наданих позивачем не вбачається.
Отже, наданий позивачем витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», який не містить підпису відповідача-1, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.11.2018 шляхом підписання Заяви-договору №ID5656595 від 27.11.2018 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», в якій не зазначено до яких саме Правил приєднався відповідач-1 (оскільки останні протягом певного часу могли змінюватися).
Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату штрафу за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що є обов`язковим при застосуванні судами норм чинного законодавства щодо стягнення штрафної відповідальності, яка настає тільки у випадку письмової домовленості сторін щодо її застосування.
Крім того, суд зазначає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «Таскомбанк», що розміщені на офіційному сайті позивача (www.tascombank.com.ua) змінювалися самим позивачем.
Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.09.2019 у справі № 916/2755/18, від 12.03.2020 у справі № 916/548/19.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 2 331 грн. 36 коп. є безпідставними та не підлягають задоволенню.
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, але такими, що підлягають задоволенню частково.
В зв`язку з чим з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно заборгованість по тілу кредиту в сумі 120 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсоткам в розмірі 0,03 грн., заборгованість по комісії в сумі 41 324 грн. 69 коп. та пеня на суму простроченої заборгованості за період з 28.07.2020 по 26.01.2021 в розмірі 5 319 грн. 09 коп.
В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів штрафу в розмірі 2 331 грн. 36 коп. слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами ч.ч. 1-3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума судового збору у розмірі 2 535 грн. 00 коп. та витрати, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи за надання правової допомоги в розмірі 2 500 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стосовно витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в розмірі 2 500 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.
За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 ст. 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд наголошує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату таких витрат. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви на підтвердження понесення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги додано лише копію Договору №3 про надання правової допомоги від 19.02.2021, укладеного між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та Адвокатським об`єднанням «А.Ф. Лігал».
При цьому в ухвалі від 09.03.2021 суд, з урахуванням приписів п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, звертав увагу позивача на необхідність конкретизації зв`язку адвоката Лавріва В.П., який підписав та подав позовну заяву, та Адвокатського об`єднання «А.Ф. Лігал», з яким АТ «Таскомбанк» уклало Договір №3 про надання правової допомоги від 19.02.2021.
Однак, позивач будь-яких доказів на підтвердження такого зв`язку не надав.
Інших доказів понесення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги позивачем до матеріалів справи також не надано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги в розмірі 2 500 грн. 00 коп., окрім судового збору, може бути вирішене судом за наслідками надання позивачем доказів їх понесення.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до Фізичної особи-підприємця Архипова Валерія Валерійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю «Експолюкс МД» задовольнити частково.
3. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Рішення складено та підписано без його проголошення 29.04.2021.

Суддя А.В. Іванов