РІШЕННЯ

02 квітня 2021 року м. ТернопільСправа № 921/78/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач", п-т Злуки, буд.,2-В, м.Тернопіль, 46016

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради, вул.Робітнича, буд.1, смт.Товсте, Заліщицький р-н, Тернопільська область, 48630

про стягнення 379 398 грн 06 коп. заборгованості за електричну енергію.

За участі представників:

Позивача: юрисконсульт відділу правового та корпоративного забезпечення Гайдук Уляна Петрівна, довіреність №5595/08 від 21.12.2020 (дійсна до 31.12.2021); посадова інструкція від 01.07.2019; положення про відділ правового та корпоративного забезпечення від 01.07.2019 ;

Відповідача: не з`явився.

1. Судові процедури. Суть та рух справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №955/08 від 17.02.2021 (вх.№86 від 17.02.2021) до відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради про стягнення 379 398 грн 06 коп. заборгованості за електричну енергію.

Ухвалою суду від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 23.03.2021 о 12 год. 30 хв.

01.03.2021 від Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради надійшла Заява (вих№16 від 25.02.2021(вх№1714 від 01.03.2021)) про визнання позову, у якій відповідач, керуючись ч. 1 ст. 191 ГПК України, повністю визнає заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Також, керуючись ст. 42 ГПК України, відповідач просить розгляд справи № 921/78/21 проводити без участі його представника, за наявними в матеріалах справи документами.

Проте, суд враховуючи, що відповідачем у поданій заяві не зазначено, чи відомі йому наслідки відповідних процесуальних дій, визначені статтею 191 ГПК України, у разі прийняття судом такої заяви та ухвалення рішення у справі, ухвалою від 24.03.2021 роз`яснив відповідачу про наслідки подання заяви про визнання позову у справі №921/78/21, відповідно ст. 46, ч.4 ст.191 ГПК України та відклав підготовче засідання на 02 квітня 2021 року о 12 год. 40 хв.

У призначене судове засідання 02.04.2021 прибула представниця позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач участі уповноваженого представника у судовому засіданні 02.04.2021 не забезпечив.

Суд, у відповідності до статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 02.04.2021, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив рішення, постановивши його скорочену (вступну та резолютивну) частину.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача, викладена ним у позові.

У позовній заяві (№955/08 від 17.02.2021 (вх. № 86 від 17.02.2021) позивач, серед іншого, позовні вимоги обґрунтовує таким.

29 грудня 2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради (далі - Споживач, Відповідач) уклало згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2020-11-16-002738-b) з ТОВ «Тернопільелектропостач» (далі - Постачальник, Позивач) договір про постачання електричної енергії споживачу №87 (далі - Договір).

Свої зобов`язання по Договору ТОВ «Тернопільелектропостач» виконало повністю, всупереч цьому Споживачем порушено договірні умови в частині здійснення грошових зобов`язань.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та договірних умов.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429 ТОВ «Тернопільелектропостач» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Постановою НКРЕКП від 20.11.2018р. № 1468 ВАТ «Тернопільобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Тернопільської області.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Приписами ч.ч. 1 -2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Пунктом 3.2.12 ПРРЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Як вище зазначено Позивачем, правовідносини між Постачальником та Споживачем виникли на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 29 грудня 2020 року № 87, який укладено згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА- 2020-11-16-002738-b).

У п.п. 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Приписами п. 4.8 ПРРЕЕ передбачено, що форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ч.1 ст.530 ЦК України.

Під час дії вказаного договору у розрахунковому періоді - січні 2021 року Відповідачем спожито електроенергію в обсязі 202 891 кВт/год. на суму 379 398,06 грн. При цьому, обсяг спожитої електроенергії визначено за даними приладів обліку, наданими ВАТ «Тернопільобленерго», як оператором системи розподілу, а її вартість розраховано відповідно до умов Договору та додатків до нього.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, Постачальник продає Споживачу із 01.01.2021 до 31.12.2021 товар «код ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія» (Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно п.5.14 Договору, Споживач здійснює оплату згідно виставленого Постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного Сторонами Акта приймання - передачі електричної енергії не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його підписання, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії.

Пунктом 5.15 Договору передбачено, що датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

На виконання умов Договору, ТОВ «Тернопільелектропостач» виставлено Споживачу рахунок для оплати електричної енергії, а саме: рахунок за активну енергію №31/87 від 31.01.2021 року за січень, сума для оплати - 379 398,06 грн.

01.02.2021 між Споживачем та Постачальником підписано акт звірки взаємних розрахунків № А387 на суму 379 398,06 грн.

Зобов`язання, щодо своєчасної оплати виставлених рахунків за постачання електроенергії Споживач виконує неналежним чином. Внаслідок чого у Споживача виникла заборгованість з оплати за електричну енергію і станом на сьогоднішній день становить 379 398,06 грн.

На підставі зазначеного та із посиланням на ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії та договірних умов, позивач просить стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради (ідентифікаційний код: 02000665; вул. Робітнича, буд. 1, смт. Товсте, Заліщицький район, Тернопільська область, 48630) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» (ідентифікаційний код: 42145798, проспект Злуки, буд. 2-В, м. Тернопіль, 46016): 379 398,06 грн (триста сімдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім гривень 06 копійок) боргу за електричну енергію на банківський рахунок у форматі ІВАBN: НОМЕР_1 у ТВБВ №10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк».

2.2. Правова позиція відповідача, викладена у заяві про визнання позову.

Відповідач участі уповноваженого представника у судових засіданнях не забезпечив, проте 01.03.2021 Комунальне некомерційне підприємство "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради надало суду Заяву (вих№16 від 25.02.2021(вх№1714 від 01.03.2021)) про визнання позову, у якій відповідач, керуючись ч. 1 ст. 191 ГПК України, повністю визнає заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

У відповідності до ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно із ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Предметом даного спору є заявлені вимоги позивача до відповідача - Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради про стягнення 379 398 грн 06 коп. заборгованості за електричну енергію.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Договором про постачання електричної енергії споживачу №87 від 29.12.2020, із своєчасної оплати виставлених рахунків за постачання електроенергії.

Як встановлено судом, постачання електричної енергії споживачу позивачем здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України), Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ) та договірних умов.

Постановою НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429 ТОВ «Тернопільелектропостач» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Постановою НКРЕКП від 20.11.2018р. № 1468 ВАТ «Тернопільобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Тернопільської області.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Приписами ч.ч. 1 -2 ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно до п. 1.2.15 ПРРЕЕ, на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Пунктом 3.2.12 ПРРЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.

Як підтверджується матеріалами справи, 29 грудня 2020 року Комунальне некомерційне підприємство «Товстенська селищна лікарня» Товстенської селищної ради (далі - Споживач, Відповідач) уклало згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2020-11-16-002738-b) з ТОВ «Тернопільелектропостач» (далі - Постачальник, Позивач) договір про постачання електричної енергії споживачу №87 (далі - Договір).

Свої зобов`язання по Договору ТОВ «Тернопільелектропостач» виконало повністю.

У п.п. 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Приписами п. 4.8 ПРРЕЕ передбачено, що форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України встановлено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що передбачено ч.1 ст.530 ЦК України.

Згідно п.1,2,3,10 ч.1 ст.58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку; змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку; отримувати електричну енергію належної якості згідно з умовами договору та вимогами до якості електричної енергії; отримувати від відповідного електропостачальника інформацію, передбачену законодавством та умовами договору постачання електричної енергії споживачу.

Також, п.1 ч.3 ст.58 "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п.5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Проте, як підтверджено матеріалами справи, всупереч наведеним вимогам, споживачем порушено договірні умови в частині здійснення грошових зобов`язань.

Як вбачається із доказів, долучених позивачем до матеріалів справи, під час дії вказаного договору у розрахунковому періоді - січні 2021 року відповідачем спожито електроенергію в обсязі 202 891 кВт/год. на суму 379 398,06 грн. При цьому, як зазначено позивачем, обсяг спожитої електроенергії визначено за даними приладів обліку, наданими ВАТ «Тернопільобленерго», як оператором системи розподілу, а її вартість розраховано відповідно до умов Договору та додатків до нього.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, Постачальник продає Споживачу із 01.01.2021 до 31.12.2021 товар «код ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія» (Електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно п. 5.14 Договору, Споживач здійснює оплату згідно виставленого Постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного Сторонами Акта приймання - передачі електричної енергії не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його підписання, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії.

Пунктом 5.15 Договору передбачено, що датою виконання зобов`язань Споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування Споживачем на банківський рахунок Постачальника грошових коштів.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

На виконання умов Договору, ТОВ «Тернопільелектропостач» виставлено Споживачу рахунок для оплати електричної енергії, а саме: рахунок за активну енергію №31/87 від 31.01.2021 року за січень, сума для оплати - 379 398,06 грн.

01.02.2021 між Споживачем та Постачальником підписано акт звірки взаємних розрахунків № А387 на суму 379 398,06 грн.

У зв`язку із несвоєчасним виконанням Споживачем - КНП "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати виставлених рахунків за постачання електроенергії у Споживача виникла заборгованість з оплати за електричну енергію у розмірі 379 398,06 грн.

На підставі зазначеного суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем станом на 02.04.2021 не надано доказів погашення відповідачем суми заборгованості за отриману електроенергію, проте позовні вимоги, згідно заяви про визнання позову від 16 від 25.02.2021 (вх.№1714 від 01.03.2021) визнані відповідачем у повному обсязі.

Ухвалою від 24.03.2021 судом роз`яснено відповідачу про наслідки подання заяви про визнання позову у справі №921/78/21, відповідно ст. 46, ч.4 ст.191 ГПК України, а саме що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електричну енергію у розмірі 379 398 грн 06 коп.

4. Висновки суду.

Із змісту частин 1,2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 129 Конституції України вказує, що до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно із частинами 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 73, частин 1,3 статті 74 статей 76,77,78,79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (п. 54 рішення від 28.10.2010 (заява №4241/03) Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про прийняття визнання позову відповідачем Комунальним некомерційним підприємством "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради, згідно заяви про визнання позову від 16 від 25.02.2021 (вх.№1714 від 01.03.2021) та задоволення позовних вимог, а саме: стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" - 379 398 грн 06 коп. заборгованості за електричну енергію на банківський рахунок у форматі ІВАN: НОМЕР_1 у ТВБВ №10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк».

5. Судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, суд вважає за необхідне скористатись своїм правом визначеним статті 129 ГПК України та покласти судовий збір повністю на відповідача у справі так як вважає, що спір у справі виник внаслідок невиконання ним своєчасно взятих на себе зобов`язань за договором поставки.

А тому, відповідно до вимог частини 9 статті 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 5 690 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн 97 коп. суд покладає на відповідача у справі та він підлягає стягненню в користь позивача.

Враховуючи зазначене вище, керуючись положеннями статей 7, 13, 42, 74-79, 86, 129, 130, 191, 233, 236, 238, 240, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти визнання позову відповідача Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради, згідно заяви № 16 від 25.02.2021 (вх№1714 від 01.03.2021) про визнання позову.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" - 379 398 (триста сімдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн 06 коп. заборгованості за електричну енергію на банківський рахунок у форматі ІВАN: НОМЕР_1 у ТВБВ №10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк».

4. Судові витрати, понесені позивачем покласти на відповідача - Комунальне некомерційне підприємство "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради.

5. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" 5 690 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн 97 коп. судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач", п-т Злуки, буд.,2-В, м.Тернопіль, 46016, () ;

Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Товстенська селищна лікарня" Товстенської селищної ради, вул. Робітнича, буд.1, смт. Товсте, Заліщицький р-н, Тернопільська область, 48630, (код ЄДРПОУ 02000665).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статей з 253 по 259 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення, враховуючи вихідні дні та дні відрядження судді, складено 28.04.2021 на протязі робочих днів з дня проголошення скороченої (вступної та резолютивної) частини рішення.

Повний текст рішення буде надіслано учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручено наручно особисто уповноваженим представникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко