ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 квітня 2021 рокуСправа № 921/470/16-г/11
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
розглянувши клопотання № 01-21/99/2 від 18.03.21 арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про затвердження звіту ліквідатора про проведення ліквідаційної процедури та ліквідаційного
у справі за заявою
кредитора: Головного управління ДПС у Тернопільській області, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль
до боржника: Приватного підприємства "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б
про визнання банкрутом
За участю представників сторін:
Кредиторів: Гукалюк Н - представник ГУ ДПС у Тернопільській області
Боржника: Дейнека В.М. - арбітражний керуючий.
Суть справи: Тернопільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області, м.Тернопіль, вул. Білецька, 1 звернулась до господарського суду Тернопільської області із заявою про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул.Чернівецька, 44 Б .
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року Приватне підприємство "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру Приватного підприємства "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 строком на 12 місяців та ліквідатором боржника призначити арбітражного керуючого Дейнеку Володимира Миколайовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1770 від 30.11.2016 р.; прож. вул. Чехова, 8, м. Тернопіль.
30 серпня 2019 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від арбітражного керуючого Дейнеки В.М. надійшло клопотання № 01-21/64-1/2 від 26.07.2019 про затвердження звіту ліквідатора станом на 26.07.2019 та ліквідаційного балансу станом на 30.06.2019.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02 вересня 2019 року призначено судове засідання у справі № 921/470/16-г/11 по розгляду клопотання № 01-21/64-1/2 від 26.07.2019 про затвердження звіту ліквідатора про проведення ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу.
19.03.2021 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від арбітражного керуючого Дейнеки В.М. надійшло клопотання № 01-21/99/2 від 18.03.2021 про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу станом на 30.06.2019, № 01/21/98/2 від 18.03.2021 про стягнення грошової винагороди та понесених витрат.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 22.03.2021 року судове засідання у справі № 921/470/16-г/11 по розгляду клопотання №01-21/88/2 від 18.03.2021 року про затвердження звіту ліквідатора про проведення ліквідаційної процедури, ліквідаційного балансу та клопотання № 01/21/98/2 від 18.03.2021 року про стягнення грошової винагороди та понесених витрат призначено на 13 квітня 2021 року.
В судовому засідання арбітражний керуючий Дейнека В.М. просив затвердити звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та закрити провадження у справі.
Крім цього, арбітражний керуючий просив про задоволення клопотання про стягнення грошової винагороди та понесених витрат в сумі 58 674,34грн.
Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області, вул. Білецька, 1, м.Тернопіль в судовому засіданні щодо затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та клопотання про стягнення грошової винагороди та понесених витрат не заперечив.
Розглянувши матеріали справи, зокрема, звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс та додані до звіту документи, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди , заслухавши пояснення ліквідатора, представника кредитора, суд встановив наступне:
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2016 затверджено Реєстр вимог кредиторів по справі № 921/470/16-г/11 відносно Приватного підприємства "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 з грошовими вимогами конкурсних кредиторів: 1.1. Тернопільська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Тернопільській області, м.Тернопіль, вул. Білецька, 1, ідентифікаційний код 39502025 в сумі 793 925 грн. 11 коп.Черговість задоволення грошових вимог кредитора: в сумі 460 083 грн. 93 коп. третя; в сумі 317 305 грн. 18 коп. шоста; в сумі 16 536 грн. 00 коп. /витрати по сплаті судового збору за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство та за подання заяви про визнання додаткових грошових вимог/ - перша. 1.2. Публічне акціонерне товариство "Банк " Фінанси та кредит" м.Київ ,вул. Січових Стрільців,60 в сумі 2 642 482,31 грн. Черговість задоволення грошових вимог кредитора: в сумі 836 000 грн. 00 коп. - перша /вимоги, забезпечені заставою/в сумі 1 762 464 грн. 00 коп. четверта; в сумі 41 262грн. 31 коп. шоста; в сумі 2 756 грн. 00 коп. /витрати по сплаті судового збору/ - перша.
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року Приватне підприємство "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру Приватного підприємства "Ірна-Агро", м. Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б, ідентифікаційний код 14045680 строком на 12 місяців та ліквідатором боржника призначити арбітражного керуючого Дейнеку Володимира Миколайовича, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1770 від 30.11.2016 р.; прож. АДРЕСА_1 .
В процесі ліквідаційної процедури ліквідатором з метою виявлення активів боржника, було здійснено ряд запитів в органи державної реєстрації та обліку рухомого, нерухомого майна та нематеріальних активів і корпоративних прав: Регіональному сервісному центру МВС України в Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність зареєстрованих за банкрутом т/з; Тернопільську обласну державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність відкритих рахунків банкрута в банківських установах; Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність виконавчих проваджень де боржником є банкрут; Управління Держпраці у Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність зареєстрованої с/г техніки; Головного управління Держпродспоживслужбу в Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність зареєстрованої за банкрутом с/г техніки. Спільно з Тернопільською обласною державною податковою службою Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області підготовлено та подано запити в: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області з вимогою надання інформації про наявність зареєстрованих з/д; Тернопільську філію ДП «Національні інформаційні системи» з вимогою надання витягу з ДРОРМ; ТОВ «МБТ1» з вимогою надання інформації про наявність нерухомого майна зареєстрованого за банкрутом, (що підтверджується листами АК Дейнеки В.М.: Вих. №01-21/9 від 07.02.2017 p.; №01-21/10 від 07.02.2017 p.; №01-21/11 від 07.02.2017 p.; №01-21/14 від 13.02.2017 p.), а також листами кредитора (ТОДПІ ГУ ДФС у ТО: від 08.02.2017 р. №2765/7/19-18-17; від 08.02.2017 р. №2763/7/19-18-17; від 08.02.2017 р. №2762/7/19-18-17)на які надійшли наступні відповіді: Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; Лист з РСЦ МВС в Тернопільській області від 08.02.2017 р. №31/19-507 з інформацією про наявність зареєстрованого за банкрутом 1 т/з; Лист з Тернопільської ОДПІ ТУ ДФС у Тернопільській області від 10.02.2017р. №2896/7/1918-08-01 з інформацією про наявність відкритих 6-х рахунків в банківських установах; Лист з Управління Держпраці у Тернопільській області від 13.02.2017 р. №432/01- 05-8.1/17 з інформацією про відсутність зареєстрованої за банкрутом с/г техніки; Лист з ТУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 14.02.2017 р. №255 з інформацією про відсутність зареєстрованої за банкрутом с/г техніки; Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.02.2017 р. №51464650; Лист з ТОВ «МЕТІ» від 20.02.2017 р. за №152/07-2 з інформацією про відсутність зареєстрованого нерухомого майна; Лист з ТУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 22.02.2017 р. №8-19-0.6- 2180/2-17 з інформацією про відсутність зареєстрованих за банкрутом земельних ділянок;Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.03.2017р.№81723423; Лист з Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.03.2017 р. №7730 з інформацією про відсутність відкритих виконавчих проваджень де боржником є банкрут.
23 лютого 2017 року ПАТ «ВТБ Банк» повідомлено про закриття рахунку № НОМЕР_1 банкрута в даній банківській установі (що підтверджується електронним повідомленням - відповіддю щодо закриття рахунку від 23.02.2017 p.).
26.10.2018 р. ліквідатор звернувся до Тернопільського обласного Дочірнього підприємства НАІС з вимогою зняття обтяження з державного реєстру обтяжень рухомого майна, проте отримав від останніх відмову з вимогою вчинити дані дії (що підтверджується листом від 16.10.2018 р. №1009/34.1-15).
Ліквідатор звернув увагу суду на те, що з 11.03.2019 року чотири рази не відбулось засідання комітету кредиторів Приватного підприємства «Ірна-Агро» (що підтверджується протоколами: №4 від 21.03.2019 p.; №5 від 01.07.2019 p.; №6 від 15.07.2019 p.; №7 від 26.07.2019р.) в зв`язку з відсутністю на засіданні комітету кредиторів основного кредитора (ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), якому в сукупності належить 73.89 % голосів .
Таким чином, станом на сьогодні заборгованість перед кредиторами є непогашеною в повному розмірі та становить: Головного управління ДПС у Тернопільській області - 793 925.11грн.; Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Файненшл Десіжнс" - 2792802.53 грн. Загальна сума кредиторської заборгованості станом на сьогодні становить - 3 586 727.75 грн.
Для повного та всебічного розгляду даного звіту арбітражним керуючим В.М. Дейнекою 13.06.2019 р. було подано лист в ТВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області з вимогою розшуку заставного майна кредитора (ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») (що підтверджується листом АК №01- 21/56/2 від 13.06.2019 р.).
На надісланий запит 09.07.2019 р. було отримано відповідь з ТВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області з інформацією про неодноразові виїзди за адресою банкрута. Під час виїздів встановити місце знаходження рухомого майна банкрута не представлялось за можливе (що підтверджується листом з ТВП Головного управління національної поліції в Тернопільській області №9401/02/24/5-19 від 09.07.2019р.).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 244942154 від 18.02.2021 року майно не зареєстроване.
Згідно зі статтею 65 Кодексу України з процедур банкрутства, після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.
За період здійснення арбітражним керуючим Дейнека В.М. повноважень ліквідатора Приватного підприємства "Ірна -Агро, скарг на дії чи бездіяльність ліквідатора у справі № 921/470/16-г/11 на адресу господарського суду Тернопільської області не надходило.
Суд звертає увагу на те, що на момент визнання Приватного підприємства "Ірна -Агро" банкрутом та введення ліквідаційної процедури, а також під час виконання ліквідаційної процедури, діяв Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992р. (далі - Закон про банкрутство).
Абзацом другим ч. 2 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством України.
Згідно з п. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що вимоги кредиторів не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними.
Згідно ст. 32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора або окремих його кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.
Разом з тим, суд зазначає, що 21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).
З наведених норм вбачається, що при прийнятті рішення про затвердження звіту ліквідатора після набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства, суд повинен керуватися нормами цього Кодексу.
Проте, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи, що ліквідаційна процедура введена та проводилась під час дії Закону про банкрутство, в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992р., суд перевіряє правильність та повноту вчинення ліквідатором дій у ліквідаційній процедурі відповідно до вимог вказаного Закону.
Одночасно, поданий звіт має відповідати вимогам, які передбачені Кодексом України з процедур банкрутства. Також суд перевіряє наявність підстав для закриття провадження у справі про банкрутство за нормами нового Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з частиною 1 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.
Як вбачається з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог
Відповідно до ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.
Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Водночас, положеннями ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено повноваження комітету кредиторів щодо затвердження чи погодження розміру основної грошової арбітражного керуючого за виконання ним повноважень у справі про банкрутство. Таким чином, мінімальний розмір основної грошової винагороди арбітражного за виконання ним повноважень ліквідатора банкрута з 21.10.2019р. становить три мінімальні заробітні плати, визначені законодавцем в Законі України Про державний бюджет на відповідний рік.
Арбітражний керуючий Дейнека В.М. у клопотанні № 01-21/98/2 від 18.03.2021 року зазначив, що стягненню підлягає основна грошова винагорода арбітражного керуючого Дейнеки В.М. за період з 10.01.2017 року по 26.12.2019 року та витрати арбітражного керуючого за період з 10.01.2017 по 05.10.2020 року на загальну суму 283 172,5 грн.
Пунктом 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено обов`язок арбітражного керуючого звітувати про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи).
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
На зборах комітету кредиторів товариства, які проводились 11.12.2020р., ліквідатором банкрута доведено до відома учасників справи про банкрутство звіт ліквідатора про виплату грошової винагороди в ході ліквідаційної процедури .
В пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу втрачає чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
З огляду на викладені норми при вирішенні питання про встановлення грошової винагороди ліквідатору судом застосовані положення Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для відповідних періодів.
Суд вважає обґрунтованим звіт арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про нарахування, виплату грошової винагороди, та таким, що підлягає затвердженню.
Поданими розрахунком арбітражний керуючий підтвердив правильність нарахування грошової винагороди відповідно до визначеного судом розміру та ставок мінімальної заробітної плати у відповідні періоди.
Статтею 30 КУПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Відповідно до частини 3 статті 61 КУзПБ кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.
Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.
Також судом встановлено, що за весь час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність ліквідатора Дейнеки В.М. кредиторами у цій справі жодного разу не оскаржувались.
Таким чином, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи, та фактично понесених витрат.
Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарської діяльності боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди ліквідатора та відшкодування його витрат, а тому оплата грошової винагороди ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.
Згідно з частиною 4 статті 48КУзПБ конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.
За приписами частини 1 статті 64 КУзПБ кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.
Відповідно до частини 3 статті 64 КУзПБ у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.
Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 КУзПБ, суд вважає за можливе застосувати такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури та витрат по оплаті основної грошової винагороди ліквідаторів.
За відсутності майнових активів банкрута, за рахунок яких можна б було відшкодувати основну грошову винагороду та понесені витрати арбітражного керуючого, така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.
Враховуючи викладене, суд затверджує звіт арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про нарахування і виплату грошової винагороди за період з 10.01.2017 по 26.12.2019 здійснення та відшкодування витрат за період з 10.01.2017р. по 26.12.2019р. становить 271 746,52 грн.
Пунктом 5 ч. 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У випадках, передбачених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню (ч. 4 статті 90 КУзПБ).
Керуючись ст.ст2,30,60,61,65,90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.3,12,20,232-235 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України, суд
1. Затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс у справі № 921/470/16-г/11 відносно Приватного підприємства "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б; ідентифікаційний код 14045680.
2. Приватне підприємство "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б; ідентифікаційний код 14045680 - ліквідувати як юридичну особу.
3. Звіт № 01-21/98/2 від 18.03.2021 арбітражного керуючого Дейнеки В.М. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого у справі № 921/470/16-г/11 - затвердити.
4. Визнати такими, що погашені вимоги кредиторів Приватного підприємства "Ірна-Агро", м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 44 Б; ідентифікаційний код 14045680 в зв`язку з недостатністю майнових активів банкрута. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.
На виконання ухвали господарського суду Тернопільської області видати наказ.
6. Провадження у справі № 921/470/16-г/11 закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя А.М. Сидорук