ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 квітня 2021 рокуСправа № 1/96-5210
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.
розглянувши заяву ТОВ "Фінансова установа компанія "Форінт" від 29.03.2021 №2/2021/03/4406 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №1/96-5210:
за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ, в особі Тернопільської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль", м. Тернопіль
до відповідача: Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області
про стягнення заборгованості за кредитом
представники учасників справи не прибули.
Суть справи:
31.03.2021 на адресу Господарського суду Тернопільської області від ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме боржника ДП "Ковалівський спиртовий завод" на його правонаступника - Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт". Згідно повторного автоматизованого розподілу справи для розгляду цієї заяви визначено суддю Руденка О.В.
Заявлені вимоги вмотивовані тим, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №672 від 28.07.2010 "Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на підставі актів приймання-передачі відбулась реорганізація боржника шляхом передачі основних засобів, сировини та матеріалів з балансу ДП "Ковалівський спиртовий завод" на баланс ДП "Укрспирт".
Судовий розгляд даної заяви призначений на 09.04.2021, в подальшому був відкладений на 21.04.2021 року.
Представник заявника у судове засідання не прибув. Разом з тим, від ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" на електронну пошту суду надійшло клопотання №2/2021/04/4588 від 20.04.2021 про проведення судового засіданні 21.04.2021 за відсутності представника заявника.
Також, представники Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", ДП "Ковалівський спиртовий завод" та органу ДВС у судове засідання не прибули, письмових пояснень не надали, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
В силу ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Частинами 3 та 4 ст. 334 ГПК України встановлено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони її правонаступником.
За даних обставин, беручи до уваги встановлений чинним законодавством присічний термін розгляду зазначеної заяви, суд розглядає останню без участі сторін, за наявними у справі доказами.
Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, судом встановлено наступне.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2008 позов задоволено у повному обсязі та присуджено до стягнення з ДП "Ковалівський спиртовий завод" на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі його Тернопільської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02 грн, а також 10044,45 грн в повернення сплаченого державного мита та 118,00грн в повернення сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 13.03.2008 на його виконання судом видані накази за №1/96-5210, зі строком їх пред`явлення до виконання по 13.03.2011 року. У вересні 2008 року Відділом ДВС Монастириського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №9066381.

На підставі ухвали Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2009 про порушення провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство, боржника - ДП "Ковалівський спиртовий завод", державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Монастириського районного Управління юстиції 10.07.2009 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 23.09.2008 виконавче провадження №9066381 від 16.09.2008 з примусового виконання наказу №1/96-5210 приєднано до зведеного виконавчого провадження №16689161.

Оскільки ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 03.10.2014, залишеною в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015 припинено провадження у справі №15/Б-1176 про банкрутство боржника, державним виконавцем 19.01.2015 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 15.03.2021 стягувача у виконавчому провадженні №9066381 з примусового виконання зазначених вище судових наказів замінено його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Форінт".

Як наслідок, постановою державного виконавця від 25.03.2021 замінено стягувача з примусового виконання наказу суду від 13.03.2008 у справі №1/96-5210 про стягнення з ДП "Ковалівський спиртовий завод" заборгованості за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08.12.2006 в сумі 168618,42 доларів США, що еквівалентно 851523,02 грн у виконавчому провадженні ВП №9066381 з ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

Станом на дату подання заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні рішення Господарського суду Тернопільської області від 28.02.2008 не виконане.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №672 було прийнято рішення про ліквідацію Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості та утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості на базі майна концерну "Укрспирт", державних підприємств та об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту (п.2), з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства; про реорганізацію державних підприємств та об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до ДП "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до ДП "Укрспирт". Боржник входить до переліку цих підприємств.

Відповідно до п.1.2 Статуту ДП "Укрспирт", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики №481 від 10.08.2010, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), обласних державних об`єднань, що входять до його складу, а також державних підприємств спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо активів та боргових зобов`язань, пов`язаних з: провадженням ліцензованої діяльності з виробництва, експорту та оптової торгівлі спиртом етиловим; організаційним та матеріально-технічним забезпеченням функціонування ринку спирту етилового та алкогольної продукції.

Згідно наказу ДП "Укрспирт" №420 від 08.10.2014 "Про створення Ковалівського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП "Укрспирт", створено місце провадження та зберігання спирту державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ДП "Укрспирт", розмістивши його за адресою: Тернопільська область, Монастириський район, село Ковалівка (далі - Ковалівське МПД), затверджено положення та його штатний розпис.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України №672 від 28.07.2010, відбулась передача основних засобів, сировини та матеріалів з балансу ДП "Ковалівський спиртовий завод" на баланс ДП "Укрспирт", що підтверджується наступними актами:

- Акт №1 від 08.10.2014 приймання передачі основних засобів на залишкову вартість 9 693 628 грн;

- Акт №2 від 08.10.2014 приймання передачі основних засобів на залишкову вартість 1 021 265 грн;

- Акт від 28.11.2014 приймання передачі основних засобів на залишкову вартість 253 947,14 грн;

- Акт від 28.11.2014 приймання передачі товарно-матеріальних цінностей, коштів, інших активів, власного капіталу, зобов`язань, інших пасивів з балансу на баланс на загальну вартість 241 441,16 грн;

- Акт від 28.11.2014 приймання передачі товарно-матеріальних цінностей, коштів, інших активів, власного капіталу, зобов`язань, інших пасивів з балансу на баланс на загальну вартість 52 052,98 грн (копії зазначених актів містяться в матеріалах справи).

Оцінивши доводи заявника та подані ним письмові докази, суд задовольняє його вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні з огляду на таке.

В розумінні статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке визначення відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року)".

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

За приписами ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зазначеними нормами встановлений правовий механізм заміни сторони у справі та/або виконавчому провадженні у разі її реорганізації, вибуття або інших випадках заміни у відносинах, щодо яких виник спір.

Згідно з ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст.105 ЦК України учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації) та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно ст.106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Відповідно до ст.107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи.

З наведених норм права вбачається, що юридична особа за рішенням власника або уповноваженого органу може бути реорганізована шляхом приєднання до іншої юридичної особи. Для цього, власник або уповноважений орган створює комісію, яка у строк від 2 до 6 місяців приймає і розглядає вимоги кредиторів, та після закінчення цих строків складає передавальний акт, в якому вказуються майно, права та обов`язки, які передаються правонаступнику.

Окрім цього, в розумінні статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням. За частиною 1 статті 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Статтею 3 ЦК України обумовлено, що загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до вимог ст. 8 ЦК України - якщо цивільні відносини врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини, 4) інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастанна певної події.

Згідно вимог ст.212 ЦК України - особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України ще у 2010 році була прийнята постанова про реорганізацію відповідача шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція.

Як вбачається із матеріалів справи, фактично реорганізацію ДП "Ковалівський спиртовий завод" завершено, його майно та права передані правонаступнику - ДП "Укрспирт", на базі майна ДП "Ковалівський спиртовий завод" створено Ковалівське МПД ДП "Укрспирт", основним завданням діяльності якого є участь в процесі виготовлення спирту етилового, спиртовмісних речовин, харчових продуктів, а також іншої продукції та надання послуг.

Також, судом встановлено, що згідно актів приймання передачі основних засобів та товарно-матеріальних цінностей, коштів, інших активів, власного капіталу, зобов`язань, інших пасивів з балансу на баланс від 08.10.2014 та від 28.11.2014, здійснено передачу з балансу ДП "Ковалівський спиртовий завод" на баланс ДП "Укрспирт" основних засобів вартістю 10 968 840,14 грн, товарно-матеріальних цінностей, коштів, інших активів, власного капіталу, зобов`язань, інших пасивів 293 494,14 грн.

Слід також зазначити, що цивільне законодавство не пов`язує виникнення правонаступництва із затвердженням передавального акту органом управління.

Правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. Для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі (у тому числі на стадії виконання судового рішення) необхідною умовою є наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Під час реорганізації юридичної особи шляхом приєднання передання майна, прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника здійснюється на підставі передавального акта, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються. Разом з тим, момент переходу прав і обов`язків до правонаступника визначається днем підписання передавального акта або розподільного акту чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто включенням запису про припинення юридичної особи до державного реєстру.

Суд враховує, що вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на це, з метою ефективного захисту прав стягувача та для забезпечення виконання рішення суду, що було винесене 28.02.2008 року, обґрунтовану заяву ТОВ "Фінансова установа компанія "Форінт" про заміну боржника у виконавчому провадженні слід задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.52, 73, 74, 86, ч.4 ст.170, ст.ст.234, 326, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ТОВ "Фінансова установа компанія "Форінт" від 29.03.2021 №2/2021/03/4406 про заміну сторони у виконавчому провадженні його правонаступником його правонаступником по справі №1/96-5210 задовольнити.

2. Замінити боржника ДП "Ковалівський спиртовий завод" (село Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, 48322, іден. код 00375059) на його правонаступника - Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська область, 07400, ідент. код 37199618) у виконавчому провадженні №9066381, відкритому на виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №1/96-5210 від 13.03.2008 про стягнення із Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" заборгованості за кредитним договором №010/09-01/386/06 від 08 грудня 2006 року в сумі 168 618 (сто шістдесят вісім тисяч шістсот вісімнадцять) доларів США 42 центи, що еквівалентно 851 523 (вісімсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот двадцять три) грн. 02 коп.

3. Копію ухвали направити учасникам справи, органу виконання судових рішень та зацікавленим особам рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова установа компанія "Форінт", вул. Московська, 32/2, м. Київ, 01010;

- Державному підприємству "Ковалівський спиртовий завод", с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, 48322;

- Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", вул. Гагаріна, будинок 16, м. Бровари, Київська область, 07400;

- Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, 46021.

Ухвала, відповідно до ст. 235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначенні статтями 256, 257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу складено та підписано 29.04.2021.

Суддя О.В. Руденко