ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
21.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/9024/16
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Чередко А.Є., Кузнецової І.Л.
секретар судового засідання Кандиба Н.В.
розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича про відшкодування судових витрат
у справі №904/9024/16
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР", м.Київ
до боржника Фізичної особи-підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича, м. Дніпро
про визнання грошових вимог на суму 1 735 964,25 грн. та судового збору у розмірі 2 756,00 грн.,-
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 задоволено.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 скасовано.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" на користь Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 201,00 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.04.2021 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у справі №904/9024/16; розгляд заяви призначено в судове засідання 21.04.2021 на 10:30 год.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.
21.04.2021 до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (відзив на заяву про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу), в якому заявник просить суд у задоволенні заяви ФОП Кутафіна Д.В. про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 21 000,00 грн. та їх стягнення з ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" відмовити у повному обсязі.
Судове засідання 21.04.2021 року проводилося в режимі відеоконференції, в якому приймали участь представники ФОП Кутафіна Д.В. та ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР".
Представник ФОП Кутафіна Д.В. у судовому засіданні 21.04.2021 підтримав заяву, просив суд стягнути на користь ФОП Кутафіна Д.В. судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн. Представник ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" проти задоволення заяви заперечував з підстав, викладених у поданому ним клопотанні (відзиві), просив суд відмовити у стягненні з ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши зміст та обгрунтованність заяви та доданих до неї доказів, вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 задоволено.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 скасовано.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" на користь Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 201,00 грн.
В матеріалах справи наявна заява про відшкодування судових витрат від 16.03.2021 року (т. 6 а.с. 121), подана ФОП Кутафіним Д.В. до Центрального апеляційного господарського суду 16.03.2021 року, в якій зазначено про подання до суду протягом встановленого законом строку, а саме впродовж 5 днів, після ухвалення рішення за результатом розгляду апеляційної скарги, доказів розміру фактично понесених ним судових витрат у зв`язку з переглядом справи №904/9024/16 в апеляційному порядку та долучення їх до матеріалів справи.
Зі згаданої заяви вбачається, що 01.10.2020 року для складання апеляційної скарги та представництва інтересів в суді ФОП Кутафіним Д.В. було укладено Договір про надання правничої допомоги №б/н з адвокатом Карчагіним С.В. (т. 6 а.с. 131).
Відповідно до п.1.1 договору про надання правничої допомоги б/н від 01.10.2020 Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу, а Клієнт зобов`язаний приймати і оплачувати її на умовах, передбачених цим Договором.
До заяви також додано Додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги б/н від 01.10.2020, згідно якої Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правничу допомогу з питання оскарження в апеляційному порядку ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 (т. 6 а.с. 132).
Згідно п. 2 Додаткової угоди гонорар Адвоката за надану правничу допомогу складає 21 000,00 грн., які Клієнт зобов`язується сплатити протягом 5 днів з моменту підписання даної додаткової угоди.
01.10.2020 року ФОП Кутафіним Д.В. було здійснено оплату правничої допомоги адвоката Карчагіна С.В. у розмірі 21 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибутково-касового ордера (т. 6 а.с. 133).
17.03.2021 року між ФОП Кутафіним Д.В. та адвокатом Карчагіним С.В. було підписано акт здачі-приймання виконаних послуг (т. 6 а.с. 136).
Відповідно до наданого суду детального звіту-опису наданих послуг з правничої допомоги від 18.03.2021 року (т. 6 а.с. 134-135) вбачається, що ФОП Кутафіну Д.В. було надано наступні послуги:
- надання юридичної консультації щодо правових наслідків апеляційного оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 (кількість затраченого часу 30 хвилин, вартість 400 грн.);
- вивчення наданих клієнтом документів на предмет відповідності таких чинним нормам законодавства з наданням Клієнту роз`яснень (кількість затраченого часу 1 год., вартість 800 грн.);
- дослідження практики Верховного Суду зі спорів про визнання чи відхилення грошових вимог кредиторів у справах про банкрутство (кількість затраченого часу 1 год., вартість 800 грн.);
- складання та подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 про часткове задоволення заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" та визнання грошових вимог до ФОП Кутафіна Д.В. (кількість затраченого часу 2 год., вартість 4 000,00 грн.);
- написання заяви про усунення недоліків, щодо виконання вимог суду, викладених в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 року у справі №904/9024/16 (кількість затраченого часу 2 год., вартість 1 000,00 грн.);
- написання заяви про стягнення судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу (кількість затраченого часу 2 год., вартість 2 000,00 грн.);
- збір доказів та вивчення матеріалів справи №904/9024/16 за для формування правової позиції та подальшого представництва інтересів під час розгляду апеляційної скарги (кількість затраченого часу 3 год., вартість 3 000,00 грн.);
- забезпечення представництва інтересів в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 шляхом укладення договору про надання правничої допомоги від 18.01.2021 року з адвокатом Колошиним В.П. (за весь час розгляду справи, вартість 9 000,00 грн.).
Проаналізувавши надані ФОП Кутафіну Д.В. послуги з правничої допомоги, їх зміст та обсяг, деталізацію затраченого часу та підтвердження її відповідними доказами, колегія суддів доходить до висновку про часткову обгрунтованність заяви про відшкодування судових витрат, виходячи з наступних критеріїв.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи суму судових витрат ФОП Кутафіна Д.В. на професійну правничу допомогу за критеріями розумності, необхідності, неминучості та співвідношення ціни послуг до ринкових цін, колегія суддів зазначає наступне.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірною, у порівнянні з ринковими цінами, вартістю адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 07.11.2019р. у справі №905/1795/18, від 13.02.2020р. у справі №910/2170/18, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Апеляційний суд зазначає, що надання юридичної консультації щодо правових наслідків апеляційного оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16, на яку було затрачено 30 хвилин часу (вартість послуги 400 грн.), не було зумовлено необхідністю в контексті надання правничої допомоги Клієнту у даній справі, оскільки наслідки оскарження відповідної ухвали чітко визначені у ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 275 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, ФОП Кутафін Д.В. звертаючись за правничою допомогою розраховував на позитивний результат вирішення його апеляційної скарги, що полягає у її задоволенні, скасуванні оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР".
З приводу послуги з вивчення наданих клієнтом документів на предмет відповідності таких чинним нормам законодавства з наданням Клієнту роз`яснень (кількість затраченого часу 1 год., вартість 800 грн.), апеляційний суд зауважує, що з поданої заяви про відшкодування судових витрат та доданих до неї документів, не вбачається які саме документи подавалися ФОП Кутафіним Д.В. адвокату Карчагіну С.В., які документи досліджувалися адвокатом та яка була необхідність в контексті надання правничої допомоги здійснювати їх аналіз на предмет їх відповідності чинним нормам законодавства. При цьому, матеріали справи також не містять доказів надання відповідних роз`яснень з даних питань, як і того, на предмет відповідності яким конкретно нормам діючого законодавства здійснювався аналіз.
Щодо послуги, яка полягала у дослідженні практики Верховного Суду зі спорів про визнання чи відхилення грошових вимог кредиторів у справах про банкрутство (кількість затраченого часу 1 год., вартість 800 грн.), колегія суддів звертає увагу, що ФОП Кутафін Д.В. оскаржував ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 з загальних підстав, а саме: посилаючись на необгрунтованість та непідтвердженість заявлених грошових вимог ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР", просив суд скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" про визнання грошових вимог. Водночас, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 було скасовано ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16 та відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі №904/9024/16. Приймаючи вказану постанову, суд апеляційної інстанції, не вдаючись до аналізу аргументів скаржника щодо суті самої заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" до ФОП Кутафіна Д.В. про визнання грошових вимог, як власне і змісту самої заяви, виходив з чинності ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 року у справі №904/9024/16 та відсутності правових підстав для перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 за нововиявленими обставинами, на які посилався заявник. Необхідно зазначити, що ФОП Кутафіна Д.В. у своїй апеляційній скарзі не вказував як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали про відсутність відповідних правових підстав, визначених п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України, для перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 за нововиявленими обставинами. Поряд з цим, виходячи з меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції, а саме п. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Стосовно послуги - складання та подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 про часткове задоволення заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" та визнання грошових вимог до ФОП Кутафіна Д.В. (кількість затраченого часу 2 год., вартість 4 000,00 грн.), то така зумовлена наданням правничої допомоги у даній справі та обґрунтована належними доказами. При цьому, вартість такої послуги є розумною по відношенню до складності справи та відповідає ринковим цінам.
Відносно послуги, що виразилася в написанні заяви про усунення недоліків, щодо виконання вимог суду, викладених в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 року у справі №904/9024/16 (кількість затраченого часу 2 год., вартість 1 000,00 грн.), апеляційний суд наголошує, що необхідність надання такої послуги виникла внаслідок неналежного надання правничої допомоги, оскільки ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2020 року у справі №904/9024/16 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 було залишено без руху у зв`язку з поданням апеляційної скарги без доказів сплати судового збору у сумі 6201,00 грн. При цьому, адвокат Карчагін С.В., будучи кваліфікованим та досвідченим фахівцем у галузі права, не міг бути не обізнаним з вимогами процесуального законодавства, а саме п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України щодо необхідності долучення до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Отже, необхідність надання даної послуги не могла бути неминучою, а відповідних витрат можна було уникнути у випадку дотримання приписів процесуального законодавства при зверненні з апеляційною скаргою, чого в даному випадку зроблено не було.
Щодо послуги - написання заяви про стягнення судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу (кількість затраченого часу 2 год., вартість 2 000,00 грн.), колегія суддів зазначає, що розмір вказаних витрат є неспівмірним зі складністю відповідної правничої дії, а затрачений на її вчинення час є значно завищеним. Так, вказана заява складена на 2 аркушах, при цьому вступна та прохальна частини, які є шаблонними фрагментами, займають 30% від загального обсягу документу. Сама заява не містить жодних обґрунтувань, аналізу нормативно-правових актів, тобто її виготовлення не потребувало докладання суттєвих зусиль та часу. Крім того, розподіл судових витрат належить до питань, які суд вирішує відповідно до ст. 129, 282 ГПК України і така процесуальна дія не завжди ставиться в залежність від подання стороною відповідної заяви (зокрема, в частині що стосується розподілу судових витрат у вигляді судового збору).
З приводу послуги по збору доказів та вивчення матеріалів справи №904/9024/16 за для формування правової позиції та подальшого представництва інтересів під час розгляду апеляційної скарги (кількість затраченого часу 3 год., вартість 3 000,00 грн.), апеляційний суд вважає її необґрунтованою в частині збору доказів, оскільки до апеляційної скарги ФОП Кутафіна Д.В. на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 не було додано жодних нових доказів, окрім доказів направлення копії апеляційної скарги учасникам справи. Таким чином, заявником не доведено факту надання послуги збір доказів, як і не зазначено які саме докази було отримано та причини, з яких останні не були подані до суду.
Щодо послуги - забезпечення представництва інтересів в суді апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 шляхом укладення договору про надання правничої допомоги від 18.01.2021 року з адвокатом Колошиним В.П. (за весь час розгляду справи, вартість 9 000,00 грн.), то заявником не наведено переконливих аргументів стосовно необхідності відшкодування витрат за послуги адвоката Карчагіна С.В., якщо фактично такі послуги надавав інший адвокат - Колошин В.П. При цьому, заявником до матеріалів справи не надано копії договору про надання правничої допомоги від 18.01.2021 року з адвокатом Колошиним В.П.
Підсумовуючи усе вищевикладене, необхідно зауважити, що хоча обумовлення такого розміру судових витрат на правничу допомогу відповідає досягнутим домовленостям між ФОП Кутафіним Д.В. та адвокатом Карчагіним С.В. та відповідає їх потребам та інтересам, проте, з огляду на специфіку та складність справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, а також кількість затраченого часу, апеляційний суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, констатує, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, надання частини послуг не було підтверджено відповідними доказами, деякі послуги не були зумовлені необхідністю надання правничої допомоги і витрати на них не були неминучими, а отже не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 21 000,00 грн. у даній справі.
На підставі приписів ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Таким чином, з огляду на: встановлені судом обставини фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу, їх підтвердження відповідними доказами, наявними в матеріалах справи (актом здачі-приймання виконаних послуг від 17.03.2021 року між ФОП Кутафіним Д.В., детальним звітом-описом наданих послуг з правничої допомоги від 18.03.2021 року та квитанцією до прибутково-касового ордера від 01.10.2020 року), виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх пропорційності до предмета спору, враховуючи інтереси сторін, колегія суддів вбачає наявність достатніх правових підстав для присудження на користь ФОП Кутафіна Д.В. витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн. за складання та подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року у справі №904/9024/16 про часткове задоволення заяви ТОВ "ТІКЕТС КОНСОЛІДАТОР" та визнання грошових вимог до ФОП Кутафіна Д.В. та вивчення матеріалів справи №904/9024/16 за для формування правової позиції та подальшого представництва інтересів під час розгляду апеляційної скарги.
Керуючись статтями 126, 129, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -
Заяву Фізичної особи - підприємця Кутафіна Дмитра Володимировича про відшкодування судових витрат у справі №904/9024/16 задовольнити частково.
В іншій частині заяви про відшкодування судових витрат відмовити.
Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 28.04.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя І.Л. Кузнецова