РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.04.2021Справа № 910/17379/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/17379/20

за первісним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Франка Івана, буд. 31; ідентифікаційний код ВП: 26251923)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (Україна, 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 39039648)

про стягнення 194 111,16 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (Україна, 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 39039648)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Франка Івана, буд. 31; ідентифікаційний код ВП: 26251923)

про стягнення 2 497,96 грн

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Мітічкін А.С. (в порядку самопредставництва);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (далі - відповідач) про стягнення 194 111,16 грн, з яких 81 815,45 грн пені та 112 295,71 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної поставки продукції за Договором поставки № 53-129-01-18-01532 від 03.09.2018, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/17379/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

09.12.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечує та зазначає, що поставка товару за укладеним з позивачем договором здійснювалась за цінами, значно нижчими за ринкові, проте відповідачем хоча і з простроченням, але було виконано взяті на себе зобов`язання, натомість позивач допускав прострочення оплати товару, у зв`язку з чим, а також враховуючи відсутність збитків у позивача в результаті допущеного відповідачем прострочення виконання зобов`язання, значний розмір штрафних санкцій тощо відповідач у відзиві та в окремому клопотанні просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 70 %, а саме штраф на суму 78 607,00 грн та пеню на суму 52 270,82 грн і відмовити в задоволенні позову в цій частині.

09.12.2020 (у строк для подання відзиву) до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 497,96 грн, з яких 589,06 грн інфляційних втрат та 1 908,90 грн 3 % річних.

Зустрічний позов мотивовано тим, що відповідачем за зустрічним позовом було допущено прострочення оплати вартості поставленої продукції за Договором поставки №53-129-01-18-01532 від 03.09.2018, внаслідок чого позивачем за зустрічним позовом, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, заявлено до стягнення з відповідача за зустрічним позовом інфляційні втрати та 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 прийнято зустрічний позов до розгляду, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.01.2021.

18.12.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, за змістом якої ДП "НАЕК "Енергоатом" заперечує проти доводів відповідача за первісним позовом, викладених у відзиві, зазначає, що сторонами було укладено додаткову угоду до вищевказаного договору, в якій було засвідчено факт порушення ТОВ "Манго-Груп", як постачальником, строків поставки продукції, що має наслідком застосування до нього передбачених договором штрафних санкцій. Крім того, ДП "НАЕК "Енергоатом" просило суд поновити строк на подання відповіді на відзив.

У підготовче засідання 27.01.2021 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 27.01.2021 судом було прийнято відзив на первісний позов до розгляду, задоволено клопотання позивача за первісним позовом про поновлення строку для подання відповіді на відзив на первісний позов і прийнято її до розгляду, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 24.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, в порядку статей 120 - 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання у справі № 910/17379/20 призначено на 24.02.2021.

15.02.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ТОВ "Манго-Груп" надійшли додаткові пояснення, за змістом яких відповідач за первісним позовом посилається на велику кількість судових справ щодо стягнення з нього на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" штрафних санкцій, відтак задоволення первісного позову в цій справі (незадоволення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій) призведе до скрутного матеріального становища ТОВ "Манго-Груп".

Відповідач за зустрічним позовом своїм правом на подання відзиву на зустрічну позовну заяву не скористався.

У підготовче засідання 24.02.2021 з`явились представники сторін.

Враховуючи, що судом було здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 24.03.2021.

У судове засідання 24.03.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання ТОВ "Манго-Груп" було повідомлене належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, проте до суду від ТОВ "Манго-Груп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було частково задоволено судом.

У судовому засіданні 24.03.2021 судом було оголошено перерву до 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021, в порядку статей 120 - 121 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Манго-Груп" було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 910/17379/20 призначено на 14.04.2021.

У судове засідання 14.04.2021 з`явився представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання ТОВ "Манго-Груп" було повідомлене належним чином, проте до суду від ТОВ "Манго-Груп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у задоволенні якого судом було відмовлено, враховуючи ту обставину, що, по-перше, суд, з огляду на заявлене ТОВ "Манго-Груп" клопотання вже оголошував перерву в судовому засіданні 24.03.2021, по-друге, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою судом не визнавалась і неявка представника ТОВ "Манго-Груп" не перешкоджає розгляду справи, і по-третє, задоволення клопотання ТОВ "Манго-Груп" про відкладення розгляду справи призведе до неможливості виконання судом завдання господарського судочинства щодо своєчасного вирішення цього спору.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надав суду усні пояснення по суті спору, вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 14.04.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2018 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (далі - відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, постачальник) було укладено Договір поставки №53-129-01-18-01532 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити паливо дизельне (далі - продукція) виробництва ВАТ "Мозирський НПЗ" для потреб ВП "Южно-Українська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом", а покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначено в Специфікаціях (далі - Специфікації), які є невід`ємною частиною Договору.

За умовами пункту 3.1 Договору сума Договору складає 1 604 224,42 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 267 370,74 грн.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що строк поставки продукції зазначений в Специфікаціях. За погодженням з покупцем (вантажоодержувачем) допускається поставка партіями.

У пункті 5.4 Договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата видаткової накладної на продукцію, що підтверджує надходження продукції на склад вантажоодержувача.

Згідно з п. 10.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.03.2019, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку. Стосовно виконання гарантійних зобов`язань постачальника, передбачених Договором, Договір діє до закінчення терміну дії гарантії на продукцію.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було погоджено Специфікацію № 1 на суму 159 980,51 грн, Специфікацію № 2 на суму 73 655,86 грн та Специфікацію № 3 на суму 1 370 588,05 грн, відповідно до яких ТОВ "Манго-Груп" зобов`язалось поставити продукцію до 30.09.2018 у строк протягом 10 робочих днів з моменту укладення Договору.

08.11.2020 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору (далі - Додаткова угода №1), в якій сторони дійшли згоди викласти пункт 6.3 Договору в наступній редакції, а саме: "Строк поставки продукції - протягом 7 робочих днів з моменту укладення Угоди"; пункт 6.6 Договору у наступній редакції: "Постачальник не звільняється від відповідальності за порушення строків поставки, допущених з 18.09.2018 до моменту укладення Угоди". Крім того, сторонами було погоджено ціну Договору в сумі 1 604 159,29 грн та викладено Специфікації № 1, № 2 та № 3 до Договору в новій редакції.

Як зазначає позивач за первісним позовом, на виконання умов Договору, ТОВ "Манго-Груп" поставило, а ДП "НАЕК "Енергоатом" прийняло продукцію загальною вартістю 1 599 686,91 грн, що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, а саме: № РН-0005035 від 16.11.2018 на суму 867 901,45 грн, № РН-0005054 від 16.11.2018 на суму 498 184,51 грн, № РН-0005055 від 16.11.2018 на суму 159 968,69 грн та № РН-0005056 від 16.11.2018 на суму 73 632,26 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Манго-Груп" взятих на себе зобов`язань, ДП "НАЕК "Енергоатом" було направлено ТОВ "Манго-Груп" претензію № 240/51 від 09.01.2019 про перерахування на користь ДП "НАЕК "Енергоатом" штрафних санкцій за Договором у загальному розмірі 194 111,16 грн (докази направлення претензії на адресу ТОВ "Манго-Груп" містяться в матеріалах справи), проте вказана претензія була залишена ТОВ "Манго-Груп" без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з первісним позовом ДП "НАЕК "Енергоатом" вказує на те, що ТОВ "Манго-Груп" здійснило поставку продукції з пропуском встановленого Договором строку, внаслідок чого позивач за первісним позовом заявив до стягнення з відповідача за первісним позовом штрафні санкції в загальному розмірі 194 111,16 грн.

У зустрічній позовній заяві ТОВ "Манго-Груп", посилаючись на прострочення ДП "НАЕК "Енергоатом" оплати вартості поставленої продукції за Договором, просить суд стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" 589,06 грн інфляційних втрат та 1 908,90 грн 3 % річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні норм статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки ТОВ "Манго-Груп" та прийняття ДП "НАЕК "Енергоатом" продукції за Договором загальною вартістю 1 599 686,91 грн, що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, а саме: №РН-0005035 від 16.11.2018 на суму 867 901,45 грн, № РН-0005054 від 16.11.2018 на суму 498 184,51 грн, № РН-0005055 від 16.11.2018 на суму 159 968,69 грн та № РН-0005056 від 16.11.2018 на суму 73 632,26 грн. Факт поставки ТОВ "Манго-Груп" та прийняття ДП "НАЕК "Енергоатом" продукції за Договором також підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними обома сторонами та скріпленими їхніми печатками Актами приймання-передачі ТМЦ № 5054/3 від 16.11.2018, № 5055/1 від 16.11.2018, № 5035/18-64 від 16.11.2018, № 536/2/18-67 від 16.11.2018. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ "Манго-Груп", як постачальником за Договором, було здійснено поставку продукції з порушенням встановленого Договором строку.

Вказані обставини також підтверджуються змістом укладеної Додаткової угоди № 1 до Договору, відповідно до якої сторони погодили, що постачальник не звільняється від відповідальності за порушення строків поставки, допущених з 18.09.2018 до моменту укладення Угоди.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п. 7.2 Договору за порушення строку поставки продукції за Договором постачальник зобов`язаний сплатити покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості не поставленої в строк продукції за кожний день прострочення, але не більше 30 % вартості несвоєчасно поставленої продукції. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь період прострочення виконання зобов`язання. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 7 % вартості несвоєчасно поставленої продукції.

Судом перевірено наведені у позовній заяві розрахунки пені і штрафу та встановлено, що вони відповідають вищевказаним положенням законодавства, а також умовам укладеного сторонами Договору та є арифметично вірними.

Доводи ТОВ "Манго-Груп" стосовно того, що ним було здійснено своєчасну поставку продукції за Договором та у погоджений сторонами в Додатковій угоді № 1 до Договору строк судом відхиляються як необґрунтовані та безпідставні, оскільки у вказаній додатковій угоді, як було вказано вище, сторони дійшли згоди, що постачальник не звільняється від відповідальності за порушення строків поставки, допущених з 18.09.2018 до моменту її укладення, і з наданих ДП "НАЕК "Енергоатом" розрахунків вбачається, що позивачем за первісним позовом було нараховано штрафні санкції за період з 18.09.2018 до дати, що передує даті укладення Додаткової угоди № 1 до Договору.

Суд також вважає безпідставними посилання ТОВ "Манго-Груп" на те, що сторони в Договорі та в Специфікаціях № 1, № 2 та № 3 до Договору погодили строк поставки до 30.09.2018, оскільки, як встановлено судом, згідно з вказаними специфікаціями сторони погодили строк поставки - протягом 10 робочих днів з моменту укладення Договору.

Також необґрунтованими є доводи відповідача за первісним позовом щодо неправомірності нарахування позивачем за первісним позовом штрафних санкцій на суму 1 604 224,42 грн, враховуючи ту обставину, що за умовами Додаткової угоди № 1 до Договору сторони погодили іншу ціну Договору - 1 604 159,29 грн, оскільки, як було вказано вище, нарахування штрафних санкцій ДП "НАЕК "Енергоатом" здійснено за період до дати укладення вказаної додаткової угоди.

Щодо клопотання ТОВ "Манго-Груп" про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%, суд зазначає наступне.

Вказане клопотання мотивоване тим, що у проміжок часу між початком тендерної процедури та безпосереднім укладенням Договору різко змінилася кон`юнктура ринку нафтопродуктів, що було пов`язано з різким підвищенням світових цін на нафту, економічною ситуацією в Україні, військовими діями, нестабільністю курсу національної валюти, підняттям цін заводами-виробниками, у результаті чого різко підвищилися ринкові ціни на нафтопродукти, що були предметом Договору. Оскільки, за приписами Закону України "Про публічні закупівлі" збільшення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 %, є неправомірним, сторони шляхом укладення Додаткової угоди № 1 до Договору погодили збільшити ціну за одиницю продукції, проте, як зазначає ТОВ "Манго-Груп", збільшення ціни за одиницю товару на 10% жодним чином не компенсувало збитків ТОВ "Манго-Груп", завданих йому, як постачальнику, виконанням Договору, оскільки в дійсності ціна на продукцію, що поставлялася за Договором (дизельне паливо), зросла не на 10%, а значно більше. Також ТОВ "Манго-Груп" вказує на те, що ним хоч і з порушенням строку, проте виконано свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, а ДП "НАЕК "Енергоатом" не понесло збитків внаслідок прострочення поставки частини товару, натомість позивач за первісним позовом допускав прострочення проведення розрахунків за поставлену йому продукцію.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання. Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені або штрафу, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд.

Вказана правова позиція є сталою в судовій практиці та викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18 та від 18.06.2019 у справі № 914/891/16.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України та статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

За змістом статті 230 Господарського кодексу України неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Суд не може визнати достатнім для зменшення розміру штрафу посилання відповідача за первісним позовом на відсутність збитків у позивача за первісним позовом, у зв`язку з простроченням поставки продукції за Договором, оскільки, як вказувалось вище, зобов`язання мають бути виконані належним чином.

Відповідачем за первісним позовом також не надано суду доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань за Договором та невідповідності розміру штрафу наслідкам вчиненого ним порушення.

Водночас, посилання ТОВ "Манго-Груп" на прострочення виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язання з оплати поставленої продукції за Договором є предметом спору за зустрічним позовом.

Крім того, суд наголошує, що зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зменшення заявлених ДП "НАЕК "Енергоатом" до стягнення з ТОВ "Манго-Груп" штрафних санкцій на 70 %, відтак клопотання відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 589,06 грн інфляційних втрат та 1 908,90 грн 3 % річних.

Судом встановлено факт поставки ТОВ "Манго-Груп" та прийняття ДП "НАЕК "Енергоатом" продукції за Договором загальною вартістю 1 599 686,91 грн, про що свідчать вищевказані видаткові накладні та акти приймання-передачі ТМЦ.

Згідно з п. 4.2 Договору оплата поставленої продукції за Специфікаціями здійснюється покупцем за кожну партію, що поставляється, протягом 10 робочих днів від дати підписання акту приймання-передачі поставленої продукції.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 4.2 Договору, зобов`язання відповідача за зустрічним позовом з оплати поставленої позивачем за зустрічним позовом продукції, враховуючи ту обставину, що акти приймання-передачі поставленої продукції були підписані сторонами 16.11.2018, мало бути виконане протягом 10 робочих днів, тобто не пізніше 30.11.2018.

Натомість, як вбачається з наявної в матеріалах справи Довідки АТ "ПУМБ" №КІЕ-07.8/1509 від 20.05.2019 та Додатку № 1 до неї, зобов`язання з оплати продукції виконано ДП "НАЕК "Енергоатом" з порушенням встановленого Договором строку, а саме 14.12.2018 ДП "НАЕК "Енергоатом" було перераховано на рахунок ТОВ "Манго-Груп" 1 526 054,65 грн, 15.01.2019 - 766,00 грн та 16.01.2019 - 72 866,26 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, наданих у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997, відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 та у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 910/21564/16.

Судом перевірено розрахунки ТОВ "Манго-Груп" інфляційних втрат та 3 % річних за заявлений ним період та встановлено, що вказані розрахунки є арифметично вірними. Відповідач за зустрічним позовом проти зустрічного позову не заперечував, свого контррозрахунку заявлених ТОВ "Манго-Груп" до стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" інфляційних втрат та 3 % річних не надав.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування сторін судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду.

Згідно з частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість первісного позову, відтак до стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягають 81 815,45 грн пені та 112 295,71 грн штрафу, а також обґрунтованість зустрічного позову, відтак до стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягають 589,06 грн інфляційних втрат та 1 908,90 грн 3 % річних.

Витрати по сплаті судового збору за подання первісного позову в розмірі 2 911,67 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача за первісним позовом, оскільки первісний позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову в розмірі 2 102,00 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача за зустрічним позовом, оскільки зустрічний позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (Україна, 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 39039648) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Франка Івана, буд. 31; ідентифікаційний код ВП: 26251923) пеню в розмірі 81 815 (вісімдесят одна тисяча вісімсот п`ятнадцять) грн 45 коп., штраф у розмірі 112 295 (сто дванадцять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн 71 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 911 (дві тисячі дев`ятсот одинадцять) грн 67 коп.

3. Зустрічний позов задовольнити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код: 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атомкомплект" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Україна, 01054, м. Київ, вул. Франка Івана, буд. 31; ідентифікаційний код ВП: 26251923) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Манго-Груп" (Україна, 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 39039648) інфляційні втрати в розмірі 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн 06 коп., 3 % річних в розмірі 1 908 (одна тисяча дев`ятсот вісім) грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.04.2021

Суддя О.В. Нечай