ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" квітня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/68/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Сичук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву", вул. Замостянська / пр. Коцюбинського, 26 / 58, м. Вінниця, 21009, код - 24893824

до: Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т", вул. Аерофлотська, буд. 2, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 34886787

до: Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, вул. Незалежності, буд. 34, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 04326193

за участю третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Теплицька селищна об`єднана територіальна громада, вул. Незалежності, буд. 7, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800

про стягнення 301 802,64 грн заборгованості

В С Т А Н О В И В :

25.01.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н від 19.01.2021 року Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" до Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т" до Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області про стягнення 301 802,64 грн заборгованості № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі № 902/68/21 за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 16.02.2021 року.

В судовому засіданні 16.02.2021 року судом залучено до участі у розгляді справи Теплицьку селищну об`єднану територіальну громаду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.

За результатами судового засідання 16.02.2021 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/68/21 на 04.03.2021 року о 10:30 год., які занесено до протоколу судового засідання.

17.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву № 243 від 12.02.2021 року.

17.02.2021 року від відповідача 2 до суду надійшло клопотання № 242 від 12.02.2021 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 18.02.2021 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

25.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 689 від 22.02.2021 року).

26.02.2021 року на адресу суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву.

01.03.2021 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх.канц. № 01-34/1985/21 від 01.03.2021 року).

02.03.2021 року на електронну адресу суду від представника відповідача 2 (Теплицька селищна рада) надійшло клопотання № 342 від 02.03.2021 року, в якому останній, в зв`язку з відсутністю можливості забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання, просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

03.03.2021 року засобами поштового зв`язку до суду від представника відповідача 2 (Теплицька селищна рада) надійшло клопотання № 342 від 02.03.2021 року про відкладення судового засідання на іншу дату.

04.03.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява (б/н від 02.03.2021 року) на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 04.03.2021 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/68/21 на 24.03.2021 року о 10:15 год., які занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, з метою оперативності судового провадження, судом постановлено ухвалу про проведення судового засідання 24.03.2021 року в режимі відеоконференції з Теплицьким районним судом Вінницької області за участю уповноважених представників відповідачів, яку занесено до протоколу судового засідання 04.03.2021 року.

Ухвалою суду від 09.03.2021 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

09.03.2021 року на адресу суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання (б/н від 02.03.2021 року) про відкладення судового засідання призначеного на 04.03.2021 року на іншу дату.

В судовому засіданні 24.03.2021 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/68/21 на 13.04.2021 року о 10:00 год., яку занесено до протоколу судового засідання.

При цьому, з метою оперативності судового провадження, судом постановлено ухвалу про проведення судового засідання 13.04.2021 року в режимі відеоконференції з Теплицьким районним судом Вінницької області за участю уповноважених представників відповідачів, яку занесено до протоколу судового засідання 24.03.2021 року.

Ухвалою суду від 26.03.2021 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

12.04.2021 року на адресу суду від представника відповідача 2 до суду надійшло клопотання про розстрочку виконання рішення № 545 від 05.04.2021 року, в якому останній, в зв"язку з складним фінансовим становищем, просить суд розстрочити виконання рішення у справі № 902/68/21 на 12 місяців з травня 2021 року по квітень 2022 року.

В судове засідання 13.04.2021 року з`явилися представники позивача та відповідачів 1, 2. Представник третьої особи правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, судом враховано наступне.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"), це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

В судовому засіданні 13.04.2021 року в межах дня оголошувалась перерва.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконанням відповідачем 1 зобов`язань за договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.

З метою захисту своїх прав та законних інтересів Комунальна організація "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" звернулась з позовом до суду про стягнення з Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т" до Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області 255 093,44 грн основного боргу, 31 515,90 грн 6% річних, 15 193,30 грн пені.

Позовні вимоги до відповідача 2 обґрунтовані солідарним обов`язком як поручителя за кредитними зобов`язаннями боржника.

При цьому, у матеріалах справи міститься заява (б/н від 02.03.2021 року) з уточненим розрахунком суми заборгованості, яка підлягає стягненню.

Згідно поданого розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем складає 301 802,64 грн, з яких 255 093,44 грн основного боргу, 23 045,39 грн 6% річних, 23 663,81 пені за Кредитним договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 (КП "Житлокомунсервіс-Т") підтверджує наявність правовідносин та зазначає про часткове погашення заборгованості в сумі 61 000,00 грн. Окрім того, при вирішенні спору, покладається на розсуд суду (а.с.82-83, т. 1).

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 (Теплицька селищна рада) зазначає про наявність зобов`язальних правовідносин між сторонами та при вирішенні спору, покладається на розсуд суду (а.с.59-62, т. 1).

У судовому засіданні представниками відповідачів визнано позовні вимоги та заявлено клопотання про розстрочення виконання судового рішення.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 20.04.2017 року відповідач 1 звернувся до позивача з листом-клопотанням про надання кредиту в сумі 500 000,00 грн на будівництво водогону по вул. Мічуріна, Енергетиків, 9 Травня, Грушевського, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область (а.с.27, т. 1).

13.07.2017 року між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (Фонд) та Комунальним підприємством "Житлокомунсервіс-Т" (Позичальник) укладено договір № 18пв-1-1-426 (а.с.29, т. 1).

Відповідно п. 1.1 Договору Фонд згідно умов кредитного договору зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Фонду кредит в сумі 600 000,00 грн.

Згідно п. 1.2 Договору кредит надається Позичальнику для будівництва водогону по вул. Мічуріна, Енергетиків, 9 Травня, Грушевського, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область строком на 3 роки згідно протокольного рішення затвердженої програми "Питна вода" для розвитку підприємницької діяльності з метою надання послуг населенню.

Кредит наданий Позичальнику, забезпечується укладеним договором поруки (п.1.3 Договору).

За користування кредитними коштами Позичальник сплачує Фонду 6-ть відсотків річних згідно з Правилами та Методикою (п. 2.1 Договору).

Кредит надається шляхом перерахування всієї суми кредиту відповідно до цільового призначення на банківський рахунок, вказаний Позичальником у кредитному договорі. Фонд має право призупинити чи відмовитись від надання кредиту у разі, якщо вказані у заяві відомості дають підстави сумніватися, що кредитні кошти будуть використані Позичальником не за цільовим призначенням (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору Фонд при наявності коштів надає Позичальнику аванс в розмірі 30%. Аванс надається терміном до 30 календарних днів.

Погашення 6-ти відсотків річних за користування кредитом здійснюється одночасно з погашенням основного боргу шляхом перерахування коштів на розрахунковий банківський рахунок Фонду згідно графіку погашення кредиту:

Дата початку повернення кредиту: 01.02.2018 року;

Дата закінчення повернення кредиту: 13.07.2020 року;

Наступні платежі повинні здійснюватися:

- до 01.02.2018 року - 62 140,00 грн;

- до 01.05.2018 року - 52 105,00 грн;

- до 01.08.2018 року - 51 642,00 грн;

- до 01.11.2018 року - 50 954,00 грн;

- до 01.02.2019 року - 50 267,00 грн;

- до 01.05.2019 року - 49 445,00 грн;

- до 01.08.2019 року - 48 892,00 грн;

- до 01.11.2019 року - 48 205,00 грн;

- до 01.02.2020 року - 47 517,00 грн;

- до 01.05.2020 року - 46 800,00 грн;

- до 13.07.2020 року - 45 995,00 грн.

Зарахування повернення боргу здійснюється в такій послідовності: штраф, пеня (якщо таке має місце), заборгованість по відсотках, чергові платежі по основному боргу (п. 2.5 Договору).

Відповідно п.п. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.4 Договору Фонд зобов`язується надати кредит на суму, яку визначено в п.1.1. цього договору, на протязі десяти банківських днів з дня надходження коштів до Фонду. Нараховувати відсотки за користування кредитом. Приймати дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань.

Згідно п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язується забезпечити повне повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням пені (якщо таке має місце) згідно з умовами кредитного договору.

Повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів. Оплата платежу проводиться частинами, або однією сумою в обумовлені строки. Повертати разом з основним боргом відсотки за користування кредитом, які залишилися до повернення (п. 4.2 Договору).

За прострочення терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 5.2 Договору).

У разі невиконання Позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту, Фонд має право звернутися до суду за захистом своїх прав з вимогою стягнення суми невиконаних боргових зобов`язань, згідно з умовами цього договору (п. 5.3 Договору).

За змістом п. 6.1 договір набуває законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного повернення наданого Фондом кредиту, сплати відсотків за користування ним та інших, обумовлених договором платежів.

Дія Договору в частині розрахунків діє до повного погашення кредиту (п. 6.3 Договору).

17.08.2017 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, за умовами якої якої сторонами внесено зміни до п. 1.1, 2.3, 2.4, 9 Кредитного договору (а.с.30, т.1).

Згідно п. 1.1 Додаткової угоди Фонд згідно умов цього договору зобов`язується надати Позичальникові, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати та повернути Фонду кредит в сумі 280 000,00 грн (сума кредиту).

Фонд при наявності коштів надає Позичальнику аванс в розмірі 50% - 14 000,00 грн. Аванс надається терміном до 30 календарних днів (п. 2.3 Додаткової угоди).

Також судом встановлено, що 20.04.2017 року між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (Фонд) та Теплицькою селищною радою Теплицького району Вінницької області (Поручитель) укладено договір поруки за Позичальника (юридичної особи) (а.с.32, т. 1).

Відповідно до Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 від 17.08.2017 року сторонами встановлено строки погашення, а саме:

Дата початку повернення кредиту: 01.04.2018 року;

Дата закінчення повернення кредиту: 17.08.2020 року;

Наступні платежі повинні здійснюватися:

- до 01.04.2018 року - 25 500,00 грн;

- до 01.07.2018 року - 25 500,00 грн;

- до 01.10.2018 року - 25 500,00 грн;

- до 01.01.2019 року - 25 500,00 грн;

- до 01.04.2019 року - 25 500,00 грн;

- до 01.07.2019 року - 25 500,00 грн;

- до 01.10.2019 року - 25 500,00 грн;

- до 01.01.2020 року - 25 500,00 грн;

- до 01.04.2020 року - 25 500,00 грн;

- до 01.07.2020 року - 25 500,00 грн;

- до 17.08.2020 року - 25 000,00 грн.

Відповідно п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору № 01пв-1-1-426 від 20.04.2017 року, Кредитний договір, на суму 500 000,00 грн строком на 3 років 0 місяців укладений між Фондом та Позичальником, (а також усіх угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору) КП "Житлокомунсервіс-Т" про надання позики на будівництво інженерних мереж, яке знаходиться за адресою Теплицький район, смт Теплик, вул. Аерофлотська, буд. 2.

Згідно п. 1.2 Договору поруки Фонд зобов`язується надавати Поручителю необхідну інформацію по умовах Кредитного договору та додатків до нього, на підставі яких він буде зобов`язаний нести відповідальність за їх виконання.

За змістом п. 2.1 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Фондом за виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів та нарахувань по Кредитному договору, вказаного в п.п.1.1. цього договору.

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 30 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Позичальника (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.1 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 60 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Поручителя (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.2 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником, а також Поручителем річних платежів або нарахувань по кредитному договору з урахуванням пені за прострочку платежів на протязі 90 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року (30 листопада), Фонд має право (згідно діючого законодавства України) звернути стягнення з Позичальника або Поручителя на суму невиконаних боргових зобов`язань (п. 3.3 Договору поруки) .

Поручитель несе повну (солідарну) відповідальність за виконання умов Кредитного договору Позичальником (п. 4.1 Договору поруки).

За твердженнями позивача, взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного кредитного договору ним виконано у повному обсязі, надано КП "Житлокомунсервіс-Т" кредит на загальну суму 280 000,00 грн.

На підтвердження даних обставин до матеріалів справи додано платіжні доручення №19 від 30.08.2017 року на суму 140 000,00 грн, №21 від 15.11.2017 року на суму 39 000,00 грн, №23 від 18.12.2017 року на суму 101 000,00 грн (а.с.33-35, т. 1).

У свою чергу, згідно умов кредитного договору відповідач 1 зобов`язувався повернути кредит, згідно з Графіком повернення кредитних коштів шляхом внесення платежів частинами або однією сумою до 17.08.2020 року.

Відповідачем 1 здійснено частково погашення за кредитним договором №01пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, що відображено у виписках по особовому рахунку.

Як зазначає позивач, починаючи з 01.04.2018 року у Відповідача 1 виникла прострочена заборгованість.

Згідно розрахунку станом на 17.08.2020 року, заборгованість Позичальника (відповідача 1) по погашенню кредиту становить 301 802,64 грн, з яких 255 093,44 грн основного боргу, 23 045,39 грн 6% річних, 23 663,81 пені за Кредитним договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року.

01.12.2020 року позивачем на адресу відповідача 1 надіслано претензію № 01/652 з вимогою погашення заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором.

01.12.2020 року позивачем на адресу відповідача 2 (Поручителя за договором поруки від 20.04.2017 року) надіслано претензію № 01/653 з вимогою погашення заборгованості.

Однак відповіді на претензії надано не було, заборгованість за кредитним договором №18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року погашена не була.

Відповідно до заяви (б/н від 02.03.2021 року) заборгованість відповідача перед позивачем складає 301 802,64 грн, з яких 255 093,44 грн основного боргу, 23 045,39 грн 6% річних, 23 663,81 пені за Кредитним договором № 01пв-1-1-426 від 13.07.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли відносини, що підпадають під регулювання наступних статей чинного законодавства.

Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

У ст.633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач 1 (позичальник) за період з 13.07.2017 року по 18.12.2017 року отримував від позивача кредитні кошти в сумі і станом на 17.08.2020 року повинен був повернути останньому кошти сумі 280 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №19 від 30.08.2017 року на суму 140 000,00 грн, №21 від 15.11.2017 року на суму 39 000,00 грн, №23 від 18.12.2017 року на суму 101 000,00 грн (а.с.33-35, т. 1).

Не проведення розрахунків за Кредитним договором №18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року Позичальником (відповідач 1) та Поручителем (відповідач 2) свідчить про наявність порушених прав позивача та правомірність звернення до суду.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З огляду на заявлення позову не тільки до Позичальника (відповідача 1) за кредитним договором №18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, а і до Поручителя (відповідача 2) за Договором поруки, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми матеріального права.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказувалось вище, умовами п. 2.1 Договору поруки Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Фондом за виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів та нарахувань по Кредитному договору, вказаного в п.п.1.1. цього договору.

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 30 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Позичальника (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.1 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником річних платежів або нарахувань по кредитному договору на протязі 60 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року, Фонд повідомляє Поручителя (листом або претензією) про необхідність виконання зобов`язань по Кредитному договору (п. 3.2 Договору поруки).

У випадку невнесення або неповного внесення Позичальником, а також Поручителем річних платежів або нарахувань по кредитному договору з урахуванням пені за прострочку платежів на протязі 90 календарних днів, послідуючих за останнім платіжним днем поточного року (30 листопада), Фонд має право (згідно діючого законодавства України) звернути стягнення з Позичальника або Поручителя на суму невиконаних боргових зобов`язань (п. 3.3 Договору поруки) .

Поручитель несе повну (солідарну) відповідальність за виконання умов Кредитного договору Позичальником (п. 4.1 Договору поруки).

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості відповідачами 1, 2 та будь-якого реагування з їх сторони на надіслану позивачем претензію стосовно негайного погашення кредитної заборгованості.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 255 093, 41 грн правомірними та обґрунтованими з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з позивача 31 515,90 грн - 6% річних за користування кредитом та 15 193,30 грн - пені відповідно до п. 5.2 кредитного договору, в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору (Розділом 5 Договору)

Слід зазначити, що у відповідності до ч. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу вимог ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Відповідно п.п. 3.2.1, 3.2.3, 3.2.4 Договору, Фонд зобов`язується надати кредит на суму, яку визначено в п.1.1. цього договору, на протязі десяти банківських днів з дня надходження коштів до Фонду. Нараховувати відсотки за користування кредитом. Приймати дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань.

Згідно п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язується забезпечити повне повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням пені (якщо таке має місце) згідно з умовами кредитного договору.

Повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів. Оплата платежу проводиться частинами, або однією сумою в обумовлені строки. Повертати разом з основним боргом відсотки за користування кредитом, які залишилися до повернення (п. 4.2 Договору).

За прострочення терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 5.2 Договору).

Таким чином, позивачем правомірно пред`явлено до стягнення 6% річних та пені з урахуванням положень укладеного договору.

При цьому, відповідно до заяви (б/н від 02.03.2021 року) позивачем здійснено уточнений розрахунок заборгованості за договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, за яким 6% річних становлять 23 045,39 грн.

Крім того, Сторонами у тексті кредитного договору чітко та однозначно погоджено термін кредитування: з 01.04.2018 по 17.08.2020 рр.

У наданому на вимогу розрахунку 6% річних позивачем обчислено їх розмір за вказаний період у розмірі 23 045,39 грн.

Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 р. у справі №6-249цс15, в якому суд вказував, що проценти за кредитом і пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах позовної давності, обчисленої за 3 роки (для процентів) й рік (для пені) до дня звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Також Велика Палата ВС наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У постанові від 04.02.2020 р. у справі №912/1120/16 Велика Палата ВС також зазначила, що регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Зазначені правові висновки були враховані у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 р. у справі №383/869/14, від 10.02.2021 р. у справі №331/3410/16-ц, від 30.06.2020 р. у справі №717/1223/17-ц.

Таким чином, вимоги позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягають задоволенню у межах строку кредитування по 17.08.2020 року відповідно до заяви б/н від 02.03.2021 року (а.с.106-109) в сумі 23 045,39 грн.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог про стягнення 8 470,51 грн слід відмовити як заявлених безпідставно.

Перевіркою за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт" 9.1.5" калькулятора обрахунку пені судом встановлено, що він виконаний позивачем арифметично вірно.

При цьому, відповідно до заяви (б/н від 02.03.2021 року) позивачем здійснено уточнений розрахунок заборгованості за договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, за яким розмір пені становить 23 663,81 грн.

Наданий позивачем розрахунок нарахування та обчислення пені відповідає приписам ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

При цьому, позивачем не подано заяви про збільшення позовних вимог, суд не може самостійно виходити за межі предмету позову згідно вимог ст. ст. 2, 13 ГПК України.

Тому, позов в частині вимог про стягнення пені підлягає задоволенню у первісному розмірі - 15 193,30грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідачі не подали до суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом та пені, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" підлягає задоволенню судом частково, з урахуванням наведених вище мотивів щодо відмови у стягненні 8 470,51 грн 6% річних.

Щодо прохання відповідача викладеного у клопотанні (№ 545 від 05.04.2021 року), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання

У ч.ч. 2, 3 ст. 331 ГПК України вказано, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При розгляді клопотання про розстрочку виконання рішення суд також приймає до уваги наступні положення законодавства.

Відповідно до ст. 1291, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про скрутне фінансове становище. Як вбачається із звіту про фінансові результати за 2020 рік збиток КП "Житлокомунсервіс-Т" за звітний період складає 172 тис. грн, а за аналогічний період попереднього року складав 669,5 тис. грн.

У зв`язку з обмеженістю бюджету Теплицької територіальної громади на 2021 рік не в повному об`ємі передбачені видатки на всі галузі бюджетної сфери, в тому числі на підтримку КГІ "Житлокомунсервіс-Т" при плановій потребі 6000,0 тис. грн. бюджетом передбачено 4000,0 тис. грн., що складає 67 % до потреби комунального підприємства. Враховуючи складний фінансовий стан, обмежене фінансове виплати без розстрочення всю суму заборгованості буде складно.

З урахуванням викладеного, відповідач (боржник) просить суд розстрочити виконання рішення суду у справі № 902/68/21 на 12 місяців, з метою виплати заборгованості.

Відповідачем обґрунтовано наданими доказами, що виконання рішення одним платежем буде утруднено внаслідок наявності інших виконавчих проваджень та зобов`язань перед місцевим бюджетом.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тому, суд вважає за можливе задоволити клопотання відповідача та розстрочити виконання судового рішення на 12 місяців.

Згідно ч. 5 ст. 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Тому, термін розстрочення виконання судового рішення слід обчислювати з дати складення повного судового рішення - 23.04.2021 року.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідачів відповідно до ст. 129 ГПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 4 399,98 грн у рівних частинах, тобто по 2 199,99 грн з кожного.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 127,08 грн слід залишити за позивачем, пропорційно розміру вимог у задоволенні яких судом відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т" (вул. Аерофлотська, буд. 2, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 34886787) та Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, (вул. Незалежності, буд. 34, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 04326193) на користь Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, код - 24893824) 255 093,44 грн - основного боргу за Кредитним договором № 18пв-1-1-426 від 13.07.2017 року, 23 045,39 грн - 6% річних (за період з 02.04.2018 року по 31.12.2020 року), 15 193,30 грн - пені.

3. Розстрочити виконання Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.04.2021 року (дата повного тексту рішення 23.04.2021 року) у справі № 902/68/21 на строк 12 місяців рівними частинами, а саме:

- до 23.05.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.06.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.07.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.08.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.09.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.10.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.11.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.12.2021 року - 24 444,34 грн;

- до 23.01.2022 року - 24 444,34 грн;

- до 23.02.2022 року - 24 444,34 грн;

- до 23.03.2022 року - 24 444,34 грн;

- до 23.04.2022 року - 24 444,39 грн.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т" (вул. Аерофлотська, буд. 2, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 34886787) та Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, (вул. Незалежності, буд. 34, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 04326193) на користь Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, код - 24893824) 4 399,98 грн в рівних частинах, тобто по 2 199,99 грн з кожного.

5. Вімовити Комунальній організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, код - 24893824) у задоволенні позову в частині вимог про солідарне стягнення з Комунального підприємства "Житлокомунсервіс-Т" (вул. Аерофлотська, буд. 2, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 34886787) та Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області, (вул. Незалежності, буд. 34, смт. Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800, код - 04326193) 8 470,51 грн - 6% річних.

6. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу позову в сумі 127,08 грн залишити за позивачем.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

8. Копію рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: , , .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

3 - представнику позивача адвокату Новаку Д.М. (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

4 - відповідачу 1 (вул. Аерофлотська, буд. 2, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800)

5 - відповідачу 2 (вул. Незалежності, буд. 34, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800)

6 - третій особі (вул. Незалежності, буд. 7, смт Теплик, Теплицький район, Вінницька область, 23800)