ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.04.2021 Справа № 917/640/21

Суддя Господарського суду Полтавської області Сірош Д. М., розглянувши матеріали позовної заяви

Фізичної особи - підприємця Бойчука Євгенія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс»

про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Бойчук Євгеній Васильович звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурова енергетична компанія «Технікс» про стягнення заборгованості за договором на надання послуг № 01/20 від 02.01.2020 (1485577,00 грн - сума основного боргу, 83133,04 грн - пеня, 102591,41 грн - інфляційні втрати, 30554,78 грн - 3% річних) та про стягнення заборгованості за договором на надання послуг № 01/21 від 02.01.2021 (65140,00 грн - сума основного боргу, 1686,87 грн - пеня, 658,91 грн - інфляційні втрати, 402,97 грн - 3% річних).

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Тобто, позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв`язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов`язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Таким чином, вказаною процесуальною нормою передбачено право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предметом позовних вимог у даному випадку є стягнення заборгованості за договором на надання послуг № 01/20 від 02.01.2020 (1485577,00 грн - сума основного боргу, 83133,04 грн - пеня, 102591,41 грн - інфляційні втрати, 30554,78 грн - 3% річних) та про стягнення заборгованості за договором на надання послуг № 01/21 від 02.01.2021 (65140,00 грн - сума основного боргу, 1686,87 грн - пеня, 658,91 грн - інфляційні втрати, 402,97 грн - 3% річних).

Тобто, позивачем об`єднано декілька вимог, які стосуються двох окремих договорів на надання послуг, які укладені та виконувалися в різний час (2020 та 2021 роки).

Виконання зобов`язань за кожним договором є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків. У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового прововідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні договори на надання послуг).

Заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення, оскільки ґрунтуються на 2 (двох) різних окремих договорах, та поданими доказами, у зв`язку з тим, що до кожного із вказаних договорів додані окремі докази, зокрема: акти виконаних робіт, товарно - транспортні накладні, рахунки, та не є основними і похідними одна від одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Під час вирішення спору господарський суд повинен встановити правомірність та обґрунтованість позовних вимог по кожному договору окремо, що дозволяє суду дійти висновку, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою підставами виникнення та є самостійними та окремими позовними вимогами.

Сумісний розгляд заявлених позивачем вимог, що випливають з різних підстав суттєво утруднить вирішення спору, оскільки слід досліджувати правовідносини сторін по договору № 04/20 на надання послуг від 02.01.2020 та по договору на надання послуг № 01/21 від 02.01.2021 на надання послуг, а саме: факти укладення договорів, виникнення та зміст зобов`язань сторін по кожному договору, порушення відповідачем зобов`язань, визначених договорами, правильність заявлених позивачем до стягнення сум по кожному договору окремо.

За вказаних обставин, а також враховуючи значний обсяг доказів, які підлягають дослідженню по кожному договору окремо, сумісний розгляд зазначених вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору по суті.

Щодо посилання в позовній заяві на те, що заборгованість відповідача в сумі 549717,00 грн є безспірною та підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 07.04.2021 слід зазначити, що акт звірки взаєморозрахунків не вважається документом, що підтверджує здійснення господарської операції між сторонами чи наявність зобов`язання за господарським договором, оскільки він не відповідає вимогам, що ставляться до первинних документів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми), дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем всупереч статті 173 Господарського процесуального кодексу України об`єднано в одній позовній заяві декілька позовних вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, та підстав для їх об`єднання з власної ініціативи суд не вбачає.

Також, слід зазначити, що об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Крім того, як встановив суд, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.09.2020 вже повернуто позовну заяву Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Інтеграл» до Головного управління Держгеркадастру у Полтавської області про визнання протиправним, скасування рішення та визнання укладеними додаткових угод у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог (№ 917/1517/20).

Враховуючи те, що особою, яка подала позовну заяву, не дотримано правил об`єднання позовних вимог встановлених статтею 173 Господарського процесуального кодексу викладене позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути Фізичній особі - підприємцю Бойчуку Євгенію Васильовичу.

Ухвала набирає законної сили з моменти її підписання.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 255 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 29.04.2021.

Суддя Д. М. Сірош