УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/15232/20
За заявою Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д, ідентифікаційний номер 14360570)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична,4, ідентифікаційний номер 38671697)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника - Бубало В.І.,

від боржника - Сидоренко Р.В., (засобами відеозв`язку),

розпорядник майна - Стецина І.В.,

від ПрАТ "СК "Інгосстрах" - Демченко С.В. (засобами відеозв`язку).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2020 року до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2020 № 910/115232/20 заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 11.11.2020 р., визначених автоматизованою системою арбітражних керуючих Ляшко О.В., Борових І.А., Старкова О.В. зобов`язано подати заяву про участь у справі.

09.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Старкова О.В. про участь у справі.

12.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ляшко О.В. про участь у справі.

16.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ляшко О.В. про участь у справі.

19.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражної керуючої Потупало Н.І. про участь у справі.

19.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Борових І.А. про участь у справі.

20.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про участь у справі.

27.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Макового О.В. про участь у справі.

28.10.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Реверука П.К. про участь у справі.

29.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Старкова О.В. про відмову від участі у справі.

02.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Чичви О.С. про участь у справі.

05.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражного керуючого Стецини І.В. про участь у справі.

09.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла пропозиція заявника щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна.

10.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Борових І.А. про відмову від участі у справі.

10.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Ляшко О.В. про відмову від участі у справі.

11.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення арбітражного керуючого Чичви О.С. щодо поданої заяви про участь у справі.

11.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про відкладення розгляду справи у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 23.11.2020.

23.11.2020 до суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

23.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли заперечення Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на відзив боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.11.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697). Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний номер 14360570) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) в розмірі 679 161 123,49 грн. (з яких 350 256 465,02 грн. - основна заборгованість, 328 904 658,47 грн. - пеня). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) за номером 65610 від 16.11.2020р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 4, ідентифікаційний номер 38671697) арбітражного керуючого Стецину Ігоря Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1088 від 06.06.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 20.01.2021 р.

Судове засідання, призначене на 20.01.2021, не відбулось, у зв`язку з направленням матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

За час перебування матеріалів справи у Північному апеляційному господарському суді, до Господарського суду м. Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" з грошовими вимогами до боржника на суму 752 383 965,36грн. та заява Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" з додатковими грошовими вимогами до боржника на суму 5 487 043,69грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 року у справі № 910/15232/20 постановлено вважати неподаною і повернути скаржнику. Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.02.2021 призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 15.03.2021.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 18.02.2021 Прийняти заяви Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про визнання кредитором боржника на суму 752 383 965,36грн. та Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитором боржника на суму 5 487 043,69грн. Призначено їх до розгляду у попередньому засіданні 15.03.2021.

12.03.2021 до суду надійшло клопотання боржника про відкладення попереднього засідання у зв`язку з неотриманням ним заяв із кредиторськими вимогами та необхідністю підготовки відповідних пояснень щодо заявлених до боржника кредиторських вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2021 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 19.04.2021. Встановлено розпоряднику майна та боржнику строк до 14.04.2021 (включно) для подання до суду письмових обґрунтованих пояснень та/або заперечень щодо заявлених кредиторських вимог.

14.04.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заяви ТОВ "Укртеральянс" та Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.04.2021 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" надійшло клопотання про долучення додаткових документів.

19.04.2021 до суду від арбітражного керуючого Стецини І.В. надійшло нормативно-правове обґрунтування відхилення кредиторських вимог.

У судове засідання, призначене на 19.04.2021, з`явилися представник ініціюючого кредитора, розпорядника майна та представник заявленого кредитора.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 05.04.2021, судом розглянуто реєстр вимог кредиторів.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртеральянс" підлягає:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах"

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося із заявою про визнання кредитором на суму 752 383 965,36 грн.

На обґрунтування заявлених вимог зазначило наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик), Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (страхувальник) укладено наступні договори страхування кредитів: від 01.04.2013 № 13/04/01-01К, від 10.05.2016 № 16/05/10-02К, умови пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 3.1 яких є ідентичними один одному, окрім визначення номерів додатків до договору, де наводяться застраховані кредитні договори.

Відповідно до пунктів 1.1 договорів страхування кредитів предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном страхувальника.

Згідно з пунктами 1.2 договорів страхування кредитів страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку відшкодувати страхувальнику завдані збитки у межах страхової суми в порядку і на умовах, передбачених цими договорами, а страхувальник зобов`язується своєчасно сплатити страховий платіж та виконувати інші умови цих договорів.

Предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов`язані зі збитками, які можуть бути завдані страхувальнику внаслідок невиконання (або неналежного виконання) позичальниками, вказаними в додатках до договору, своїх обов`язків, передбачених кредитними договорами між страхувальником та позичальниками (надалі - кредитні договори) щодо своєчасного, повного повернення ними кредитів. Застрахованими по цьому договору є кредитні договори згідно додатків до договору (пункти 2.1 договорів страхування кредитів).

Пунктом 3.1 договорів страхування кредитів визначено, що страховим випадком за цим договором є невиконання (неналежне виконання) позичальниками своїх обов`язків перед страхувальником, передбачених кредитними договорами, а саме: неповернення або часткове неповернення позичальниками кредитів у встановлені кредитними договорами строки, невиплата позичальниками в повному обсязі і в установлені кредитним договором строки процентів за користування кредитом. При настанні страхового випадку страховик сплачує страхувальнику обумовлене договором страхування страхове відшкодування.

Відповідно до додатку № 1 до договору страхування кредитів від 10.05.2016 № 16/05/10-02К за даним договором застрахований, зокрема, наданий ТОВ «Канделла» кредит на суму боргу 48 000 000,00 грн., страхова сума за яким становить 48 500 000,00 грн.

АТ КБ «Приватбанк» звернулося 15.06.2016 до ПрАТ «СК «Інгосстрах» із заявою про страхову подію, в якій зазначило про не погашення ТОВ «Канделла» у строк до 10.06.2016 частки кредиту в сумі 48 000 000,00 грн. та 128 000,00 грн. нарахованих відсотків.

15.06.2016 ПрАТ «СК «Інгосстрах» складено страховий акт № 1534 Б/К, відповідно до якого порушення ТОВ «Канделла» умов кредитного договору від 14.03.2016 № DNFTLKI06800 та не повернення в строк до 10.06.2016 АТ КБ «Приватбанк» частки кредиту в сумі 48 000 000,00 грн. внаслідок неплатоспроможності визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 48 128 000,00 грн.

Із матеріалів справи слідує, що ПрАТ «СК «Інгосстрах» здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Канделла» на суму 48 128 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.06.2015 № 2321 та № 2322 із зазначеним у призначеннях платежів страхового акту від 15.06.2016 № 1534 Б/К.

Надалі, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до ТОВ «Канделла» з листом № 16-06/02-02 щодо отриманого права регресної вимоги внаслідок виплати 15.06.2016 страхового відшкодування в сумі 48 128 000,00 грн. за договором страхування кредитів від 10.05.2016 № 16/05/10-02К.

У відповідь на даний лист ТОВ «Канделла» листом від 22.06.2016 № 22-06/2016 повідомило, що не має можливості відшкодувати ПрАТ «СК «Інгосстрах» грошові кошти в сумі 48 128 000,00 грн.

04.07.2016 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Канделла» (боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, відповідно до умов якої боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди становить 48 128 000,00 грн., яка буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цієї угоди до 03.07.2019.

У подальшому, 13.03.2017 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Укртеральянс» (поручитель) укладено договір поруки № 20/02-2017-4, у відповідності до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «Канделла», (надалі іменується «боржник») щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договору страхування кредитів від 10.05.2016 № 16/05/10-02К у розмірі 48 128 000,00 грн., що виникли у зв`язку з виконання кредитором обов`язків боржника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 10.05.2016 № 16/05/10-02К та додатково зазначені в угоді про добровільне погашення заборгованості від 04.07.2016.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки у випадку порушення боржником обов`язку за основними договорами (Угодою про добровільне погашення заборгованості), боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.4 договору поруки сторони підтверджують, що строк позовної давності щодо зобов`язань сторін, які виникають за основним договором та/або цим договором, в тому числі у випадку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за основним договором та/або цим договором, становить п`ятнадцять років.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником забезпеченого порукою обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, не пізніше строку встановленого у п.1.1 цього договору.

Крім того, відповідно до додатку № 1 до договору страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К за даним договором застрахований, зокрема, наданий ТОВ «Долма» кредит на суму боргу 13 750 034,00 грн., страхова сума за яким становить 17 300 000,00 грн., а також кредит на суму боргу 10 000 000,00 грн., страхова сума за яким становить 12 400 000,00 грн.

АТ КБ «Приватбанк» звернулося 18.12.2013 до ПрАТ «СК «Інгосстрах» із заявою про страхову подію, в якій зазначило про не погашення ТОВ «Долма» у строк до 10.12.2013 частки кредиту в сумі 14 000 000,00 грн. та 1 287 625,04 грн. нарахованих відсотків.

18.12.2013 ПрАТ «СК «Інгосстрах» складено страховий акт № 1459 Б/К, відповідно до якого порушення ТОВ «Долма» умов кредитного договору від 28.09.2012 № КД-518Г та не повернення в строк до 10.12.2013 АТ КБ «Приватбанк» частки кредиту в сумі 14 000 000,00 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 1 343 625,04 грн. внаслідок неплатоспроможності визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 15 343 625,04 грн.

У зв`язку з цим ПрАТ «СК «Інгосстрах» здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Долма» на суму 15 343 625,04 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 18.12.2013 № 3442 та № 3446 із зазначеним у призначеннях платежів страхового акту від 18.12.2013 № 1459 Б/К.

Надалі, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до ТОВ «Долма» з листом від 20.12.2013 № 20-12/02-21 щодо отриманого права регресної вимоги внаслідок виплати 18.12.2013 страхового відшкодування в сумі 15 343 625,04 грн. за договором страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К.

У відповідь на даний лист ТОВ «Долма» листом від 23.12.2013 № 2013/12/23-1 повідомило, що не має можливості відшкодувати ПрАТ «СК «Інгосстрах» грошові кошти в сумі 27 743 625,04 грн.

26.12.2013 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Долма» (боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, відповідно до умов якої боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди становить 27 743 625,04 грн., яка буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цієї угоди до 26.12.2016.

13.03.2017 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Укртеральянс» (поручитель) укладено договір поруки № 20/02-2017-3, у відповідності до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «Долма», (надалі іменується «боржник») щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договору страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К у розмірі 27 743 625,04 грн., що виникли у зв`язку з виконання кредитором обов`язків боржника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 28.09.2012 № КД-518Г та додатково зазначені в угоді про добровільне погашення заборгованості від 26.12.2013.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки у випадку порушення боржником обов`язку за основними договорами (Угодою про добровільне погашення заборгованості), боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.4 договору поруки сторони підтверджують, що строк позовної давності щодо зобов`язань сторін, які виникають за основним договором та/або цим договором, в тому числі у випадку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за основним договором та/або цим договором, становить п`ятнадцять років.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником забезпеченого порукою обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, не пізніше строку встановленого у п.1.1 цього договору.

Також, АТ КБ «Приватбанк» звернулося 11.03.2014 до ПрАТ «СК «Інгосстрах» із заявою про страхову подію, в якій зазначило про не погашення ТОВ «Долма» у строк до 26.02.2014 частки кредиту в сумі 9 000 000,00 грн. та 1 072 000,00 грн. нарахованих відсотків.

11.03.2014 ПрАТ «СК «Інгосстрах» складено страховий акт № 1467 Б/К, відповідно до якого порушення ТОВ «Долма» умов кредитного договору від 26.12.2012 № Т001/12Г/С та не повернення в строк до 26.02.2014 АТ КБ «Приватбанк» частки кредиту в сумі 9 000 000,00 грн. та нарахованих відсотків у розмірі 1 126 000,00 грн. внаслідок неплатоспроможності визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити страхове відшкодування в розмірі 10 126 000,00 грн.

ПрАТ «СК «Інгосстрах» здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Долма» на суму 10 126 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 11.03.2014 № 850 та № 853 із зазначеним у призначеннях платежів страхового акту від 11.03.2014 № 1467 Б/К.

Надалі, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до ТОВ «Долма» з листом від 13.03.2014 № 13-03/02-01 щодо отриманого права регресної вимоги внаслідок виплати 11.03.2014 страхового відшкодування в сумі 10 126 000,00 грн. за договором страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К.

У відповідь на даний лист ТОВ «Долма» листом від 18.03.2014 № 2014/03/18-1 повідомило, що не має можливості відшкодувати ПрАТ «СК «Інгосстрах» грошові кошти в сумі 10 126 000,00 грн.

Відтак, 20.03.2014 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Долма» (боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, відповідно до умов якої боржник визнає, що його заборгованість перед кредитором на момент укладення даної угоди становить 10 126 000,00 грн., яка буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цієї угоди до 20.03.2017.

У подальшому, 13.03.2017 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Укртеральянс» (поручитель) укладено договір поруки № 20/02-2017-2, у відповідності до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «Долма», (надалі іменується «боржник») щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договору страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К у розмірі 10 126 000,00 грн., що виникли у зв`язку з виконання кредитором обов`язків боржника перед АТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 26.12.2012 № Т001/12Г/С та додатково зазначені в угоді про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014.

Згідно з пунктом 1.2 договору поруки у випадку порушення боржником обов`язку за основними договорами (Угодою про добровільне погашення заборгованості), боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 2.4 договору поруки сторони підтверджують, що строк позовної давності щодо зобов`язань сторін, які виникають за основним договором та/або цим договором, в тому числі у випадку нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за основним договором та/або цим договором, становить п`ятнадцять років.

Відповідно до пункту 3.1 договору поруки поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником забезпеченого порукою обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, не пізніше строку встановленого у п.1.1 цього договору.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «Долма» та ТОВ «Канделла» своїх зобов`язань, ПрАТ «СК «Інгосстрах» зверталося до ТОВ «Укртеральянс», як поручителя, з вимогою від 05.12.2019 № 05/12-19-1 про сплату боргу.

У відповіді від 06.12.2019 № 06-12/2019 ТОВ «Укртеральянс» повідомило ПрАТ «СК «Інгосстрах» про відсутність можливості погасити заборгованість у сумі 85 997 625,04 грн.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 990 Цивільного кодексу України, що кореспондується з частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в ст. 993 Цивільного кодексу України, в якому зазначається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положення ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України також передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання договорів страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К та від 10.05.2016 № 16/05/10-02К ПрАТ «СК «Інгосстрах» здійснило страхові виплати за застрахованими кредитними договорами на рахунок ТОВ «Долма» та ТОВ «Канделла», за виконання зобов`язань якими поручилося ТОВ «Укртеральянс».

Умовами укладених 13.03.2017 між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (кредитор) та ТОВ «Укртеральянс» (поручитель) договорів поруки № 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3, № 20/02-2017-4 передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ «Долма», ТОВ «Канделла» щодо оплати (компенсації) витрат кредитора, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договорів страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К, від 10.05.2016 № 16/05/10-02К у загальному розмірі 85 997 625,04 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частинами 1-2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позаяк, умовами договору поруки визначено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

У зв`язку з тим, що ТОВ «Долма», ТОВ «Канделла» не здійснили оплату (компенсацію) витрат ПрАТ «СК «Інгосстрах», пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування (регресної вимоги) у відповідності до договорів страхування кредитів від 01.04.2013 № 13/04/01-01К, від 10.05.2016 № 16/05/10-02К, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося з відповідною вимогою до поручителя ТОВ «Укртеральянс».

Таким чином, з огляду на невиконання ТОВ «Долма», ТОВ «Канделла» зобов`язань, поручителем за якими є ТОВ «Укртеральянс», останнє на підставі ст. 553, 554 ЦК України зобов`язано здійснити виконання забезпечених ним зобов`язань.

Із наведеного ПрАТ «СК «Інгосстрах» розрахунку заборгованості слідує, що за наслідками непогашення регресної вимоги ТОВ «Долма» сума боргу за угодою про добровільне погашення заборгованості від 20.03.2014 становить 10 126 000,00 грн., за угодою про добровільне погашення заборгованості від 26.12.2013 сума боргу становить 27 743 625,04 грн., та за угодою про добровільне погашення заборгованості від 04.07.2016 сума боргу ТОВ «Канделла» становить 48 128 000,00 грн.

Одночасно, суд відхиляє заперечення арбітражного керуючого щодо нікчемності договору страхування кредиту від 01.04.2013 № 13/04/01-01К та відсутності доказів переходу прав регресної вимоги до ПрАТ «СК «Інгосстрах» внаслідок виплати страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Долма», ТОВ «Канделла», а не страхувальника АТ КБ «Приватбанк».

Суд зауважує, що матеріали справи містять укладений у письмовій формі та підписаний обома сторонами договір страхування кредиту від 01.04.2013 № 13/04/01-01К, що відповідає положенням статті 981 ЦК України.

При цьому, правовідносини між сторонами договорів страхування кредиту від 01.04.2013 № 13/04/01-01К та від 10.05.2016 № 16/05/10-02К, тобто між ПрАТ «СК «Інгосстрах» та АТ КБ «Приватбанк» не є предметом даного спору, у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування не безпосередньо страхувальнику АТ КБ «Приватбанк», а на рахунок боржників, порушення кредитних договорів якими стало підставою для здійснення страхового відшкодування, не впливає на чинність укладених у забезпечення договорів поруки.

Крім того, умовами договорів поруки від 13.03.2017 № 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3, № 20/02-2017-4 передбачено, що ТОВ «Укртеральянс» поручається за виконання обов`язків перед ПрАТ «СК «Інгосстрах» боржників ТОВ «Долма» та ТОВ «Канделла», а не самого страхувальника АТ КБ «Приватбанк».

У той же час, ТОВ «Долма» та ТОВ «Канделла» свої зобов`язання перед ПрАТ «СК «Інгосстрах» не виконало, що свідчить про обґрунтованість пред`явлення вимоги до поручителя ТОВ «Укртеральянс».

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У той же час, відповідно до пункту 3.5 договорів поруки від 13.03.2017 № 20/02-2017-2, № 20/02-2017-3, № 20/02-2017-4 у разі прострочки поручителем виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора за цим договором, поручитель зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При простроченні поручителем виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 календарних днів розмір процентів, встановлений ч. 2 ст. 625 ЦК України, застосовується в розмірі 360 процентів річних.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених компенсаційних виплат, суд дійшов висновку про його обґрунтованість у наведеному заявником розмірі, а саме: за період з 16.12.2017 по 16.12.2020 на суму боргу 10 126 000,00 грн. нараховані 360 % річних становлять 109 464 766,03 грн., інфляційні втрати - 2 018 087,64 грн.; за період з 16.12.2017 по 16.12.2020 на суму боргу 27 743 625,04 грн. 360 % річних становлять 299 916 000,77 грн., інфляційні втрати - 5 529 238,27 грн., за період з 15.07.2019 по 16.12.2020 на суму боргу 48 128 000,00 грн. 360 % річних становлять 246 856 758,50 грн., інфляційні втрати - 2 601 489,11 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» кредитором боржника на суму 752 388 505,36 грн. з віднесенням до вимог четвертої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 540,00 грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося із заявою про визнання додаткових грошових вимог на суму 5 487 043,69 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 № 910/15232/20 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» та, серед іншого, визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» в розмірі 679 161 123,49 грн., з яких: 350 256 465,02 грн. - основна заборгованість, 328 904 658,47 грн. - пеня.

Звернувшись із заявою про визнання додаткових грошових вимог на суму 5 487 043,69 грн., АТ КБ «Приватбанк» зазначило, що 25.04.2013 між Банком та ТОВ «Укртеральянс» укладено Кредитний договір №2У041Г, відповідно до п. 1.1 якого (з урахуванням договору про внесення змін від 12.08.2016) Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А. 1 цього Договору, з лімітом 215 076 102,00 грн. на поповнення обігових коштів, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни.

Згідно з п. п. А.6, А.7 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 12,00 (дванадцять) % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 5 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. У випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 24,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А.З цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,0667 (нуль цілих шістсот шістдесят сім десятитисячних) % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється зі дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Також п. А.8 Кредитного договору визначено, що датою сплати процентів є 01.03.2017, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору.

Пункт 5.1 Кредитного договору (у редакції договору про внесення змін) передбачає, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього Договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А.З цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили , що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. В разі зменшення Банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору, Банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: Відповідне повідомлення, ПЗ «Приват24», СМС-повідомлення. При цьому, додаткові узгодження сторін не потрібні.

Відповідно до 5.4 Кредитного договору, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1.,5.2.,5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Відповідно до 5.7 Кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Крім цього, 25.04.2013 між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Укртеральянс» (позичальник) укладено Кредитний договір №2У040Г (з урахуванням договором про внесення змін від 12.08.2016), за умовами якого Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А. 1 цього договору, з лімітом 372 944,00 грн. на поповнення обігових коштів, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни.

Згідно з п. п. А.6, А.7 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 12,00 % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 5 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 12,00 % річних. При цьому Банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 12,00 % річних та дати початку її нарахування. У випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов`язання позичальник сплачує Банку проценти за користуванням кредитом у розмірі 24,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А.З цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,0667 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється зі дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються.

Пункт А.8 Кредитного договору визначає, що датою сплати процентів є 24.04.2017 року, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього договору.

Пункт 5.1 (у редакції договору про внесення змін від 12.08.2016) встановлює, що у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 2.2.2, 4.1, 4.2, 4.3 цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2 цього договору, винагороди, передбаченої п.п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6 цього договору, позичальник сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. А у випадку реалізації Банком права, передбаченого п. А.З цього договору, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. А.7 цього договору, від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. Сторони узгодили , що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. В разі зменшення Банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті договору, Банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, повідомляє позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: Відповідне повідомлення, ПЗ «Приват24», СМС-повідомлення. При цьому, додаткові узгодження сторін не потрібні».

Відповідно до п. 5.4 Кредитного договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1.,5.2.,5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником.

Як передбачено п. 5.7 Кредитного договору, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

На виконання умов кредитних договорів від 25.04.2013 № 2У041Г та № 2У040Г Банк надав ТОВ «Укртеральянс» кредит, що підтверджується, крім іншого, відповідними виписками про рух коштів, які знаходяться в матеріалах справи.

Однак, з огляду на неналежне виконання ТОВ «Укртеральянс» своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами, в останнього станом на 11.09.2020 виникла наступна заборгованість: за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У041Г у загальному розмірі 677 580 699,63 грн., з яких: 215 041 734,03 грн. - прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 134 403 504,34 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 328 135 461,26 грн. - загальна сума нарахованої пені; за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У040Г у загальному розмірі 1 580 423,86 грн., з яких: 270 827,41 грн. прострочена заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту); 178 666,37 грн. - заборгованість за простроченими процентами; 361 732,87 грн. - заборгованість за простроченою винагородою; 769 197,21 грн. - загальна сума нарахованої пені.

Відповідні суми боргу в загальному розмірі 679 161 123,49 грн. (з яких: 350 256 465,02 грн. - основна заборгованість, 328 904 658,47 грн. - пеня) є визнаними ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі № 910/15232/20 грошовими вимогами АТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Укртеральянс».

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 ЦК України.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями частини 1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як слідує з умов кредитних договорів від 25.04.2013 № 2У041Г та № 2У040Г, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.п. 5.1.,5.2.,5.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане позичальником, та терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявленої АТ КБ «Приватбанк» за період з 11.09.2020 по 23.11.2020 пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість у наступному розмірі: за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У041Г розмір додатково нарахованої пені становить 5 474 094,61 грн., за кредитним договором від 25.04.2013 № 2У040Г - 12 949,08 грн.

Відтак, загальний розмір нарахованої за кредитними договорами від 25.04.2013 № 2У041Г та № 2У040Г пені становить з урахуванням даної заяви про визнання додаткових вимог 334 391 702,16 грн.

Отже, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» підлягає визнанню кредитором боржника на суму 684 648 167,18 грн., з яких: 350 256 465,02 грн. - вимоги четвертої черги, 334 391 702,16 грн. - вимоги шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора, пов`язані з сплатою судового збору при поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, сплатою судового збору за подання заяви з грошовими вимогами та сплатою авансування оплати послуг арбітражного керуючого у розмірі 70 224,00 грн.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Доказів наявності у боржника майна, що перебуває у заставі (іпотеці), суду не подано.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.

У зв`язку з вищенаведеним, складений розпорядником майна реєстр вимог кредиторів підлягає затвердженню судом.

Станом на 19.04.2021 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Керуючись ст. ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/15232/20 по відношенню Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс»:

- Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" з грошовими вимогами на суму 684 718 391,18грн., з яких 70 224,00грн.-вимоги першої черги, 350 256 465,02грн.-вимоги четвертої черги, 334 391 702,16грн.-вимоги шостої черги;

- Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" з грошовими вимогами на суму 752 388 505,36грн., з яких 4 540,00грн.-вимоги першої черги, 752 383 965,36грн.-вимоги четвертої черги.

2. Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» у п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3.Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс» проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеральянс», наявну дебіторську заборгованість.

4. Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідсті до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

5. Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 29.04.2021.

6. Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/15232/20 на 19.05.21 о 12:10 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 7 (корпус Б).

8. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

9. Ухвалу направити учасникам провадження у справі та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство

Повний текст ухвали складено 27.04.2021

Суддя Д.В. Мандичев