ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/1260/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кондратової І. Д., Мамалуя О. О.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС»

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів Коваль Л. А., Мороза В. Ф., Чередка А. Є.

від 12 січня 2021 року

за позовом Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС»

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях

про визнання виконаними в повному обсязі зобов?язань Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС», визначених договором купівлі об?єкта державної власності № 1269; зобов?язання відповідача зняти договір купівлі об?єкта державної власності № 1269 з контролю у зв?язку з повним виконанням його умов

за участю представників:

позивача: Тихонова О. А.

відповідача: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року Приватне підприємства «Фірма «ДІНАС» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях про:

- визнання виконаними у повному обсязі зобов?язань Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС», визначених договором № 1269 купівлі-продажу об?єкта державної власності - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування»;

- зобов?язання відповідача зняти договір № 1269 купівлі-продажу об?єкта державної власності з контролю у зв?язку з повним виконанням його умов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зобов`язання позивача як покупця за договором купівлі-продажу об?єкта державної власності № 1269 є виконаними, факт їх виконання позивачем підтверджується документально та фактично був визнаний відповідачем в акті підсумкової перевірки № 1/1269 від 23 липня 2019 року. Проте відповідач всупереч встановлених у цьому акті обставин не визнає факт виконання позивачем усіх зобов`язань за договором, прийняв безпідставне та необґрунтоване рішення про визнання акта підсумкової перевірки актом поточної перевірки та не знімає зазначений договір з контролю.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

18 жовтня 2018 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області видало наказ № 749 «Про приватизацію об`єкта малої приватизації - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» шляхом викупу».

14 листопада 2018 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (Продавець) та Приватним підприємством «Фірма «ДІНАС» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу об`єкта державної власності № 1269 (далі по тексту - договір), відповідно до пункту 1.1. якого Продавець передає (продає) у власність Покупця об`єкт малої приватизації: єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», розташований за адресою: 69118, м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 1 (далі по тексту - об`єкт приватизації), а Покупець приймає у власність (купує) об`єкт приватизації та сплачує ціну його продажу і виконує визначені в договорі умови.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.1. та пунктом 2.2. договору ціна продажу об`єкта приватизації з урахуванням ПДВ становить 5 498 400,00 грн, яку Покупець зобов`язаний сплатити у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня укладення договору.

За умовами розділу 3 договору право власності на об`єкт приватизації переходить до Покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації разом із неустойкою (у разі її нарахування), що підтверджується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності).

Згідно з пунктом 4.1. договору передача об`єкта приватизації здійснюється у п`ятиденний строк після сплати Покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації на підставі акта приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється їх печатками (за наявності) та є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору кожна сторона зобов`язується виконувати обов`язки, покладені на неї договором, не перешкоджати іншій стороні у виконанні її обов`язків, і має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов`язків, передбачених умовами договору.

У розділі 6 договору визначені обов`язки Покупця.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2. договору Покупець зобов`язаний у строк та в порядку, що встановлені договором, сплатити ціну продажу об`єкта приватизації; в установлений договором строк прийняти об`єкт приватизації за актом приймання-передачі.

Згідно з пунктом 6.3. договору (у редакції договору № 1269/1276-1 від 22 лютого 2019 року про внесення змін до договору купівлі-продажу об`єкта державної власності № 1269) Покупець зобов`язаний протягом шести місяців від дати переходу до Покупця права власності на об`єкт приватизації виконати такі умови продажу об`єкта приватизації:

- погасити борги із заробітної плати та перед бюджетом, прострочену кредиторську заборгованість підприємства, які виникли на дату переходу до Покупця права власності на об`єкт приватизації (підпункт 6.3.1.);

- не допускати звільнення працівників підприємства з ініціативи Покупця чи уповноваженого ним органу (за винятком звільнення на підставі пункту 6, частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України або вчинення працівником дій, за які передбачено звільнення на підставі пунктів 3, 4, 7 і 8 статті 40 та статті 41 Кодексу законів про працю України) (підпункт 6.3.2.);

- забезпечити припинення юридичної особи - Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» шляхом внесення до ЄДРПОУ запису про її припинення на підставі правонаступництва прав і обов`язків приватизованого підприємства (підпункт 6.3.3. договору).

За умовами розділу 7 договору Продавець зобов`язаний передати Покупцю об`єкт приватизації за актом приймання-передачі у встановлений договором строк; здійснювати контроль за виконанням зобов`язань та умов договору.

Відповідно до пункту 6.8. договору після повного виконання умов договору Покупець повинен підписати акт підсумкової перевірки виконання умов договору.

На виконання умов договору Позивач сплатив повну ціну об`єкта приватизації, що підтверджується такими платіжними дорученнями:

- № 503 від 12 жовтня 2018 року на суму 453 654,60 грн,

- № 8043 від 20 листопада 2018 року на суму 90 730,92 грн,

- № 8100 від 04 грудня 2018 року на суму 54 014,48 грн,

- № 8137 від 06 грудня 2018 року на суму 1 826 000,00 грн,

- № 8139 від 07 грудня 2018 року на суму 3 074 000,00 грн.

10 грудня 2018 року сторони договору підписали акт приймання-передачі державного майна за договором.

24 січня 2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області видало наказ № 64 «Про припинення діяльності Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», за яким діяльність зазначеного підприємства була припинена шляхом його реорганізації та був призначений голова комісії з припинення (реорганізації) підприємства.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 квітня 2019 року до цього реєстру був внесений запис про припинення Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», а також відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування» (ідентифікаційний код 00239066) є правонаступником Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування».

Наказом Фонду державного майна України № 39 від 17 січня 2010 року «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» внаслідок реорганізації шляхом злиття Регіональних відділень Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях було утворене Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях як юридична особа публічного права, що розташована у місті Дніпро.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях визначене правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майни України по Запорізькій області.

Листом № 11/1-35-02572 від 21 червня 2019 року Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі по тексту - Управління) звернулося до Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» з повідомленням про те, що відповідно до щоквартального графіку перевірок виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року, затвердженого начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, договір купівлі-продажу об`єкта державної власності № 1269 від 14 листопада 2018 року включений до планової перевірки, у зв`язку з чим Управління зобов`язало Приватне підприємство «Фірма «ДІНАС» у термін до 10 липня 2019 року надати до Управління звіт (довідку) про стан виконання умов договору, передбачених у розділі 6 «Обов`язки покупця» з підтверджуючими завіреними копіями відповідних документів та забезпечити сумісний огляд об`єкта договору.

На виконання даних вимог Приватне підприємство «Фірма «ДІНАС» супровідним листом № 102 від 09 липня 2019 року надіслало Управлінню звіт про стан виконання договірних зобов`язань з додатками на 42-х аркушах, послалося на повне виконання умов договору та просило провести підсумкову перевірку виконання умов договору з подальшим зняттям договору з контролю органу приватизації.

Відповідно до зведеного щоквартального графіка перевірок виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого в.о. Голови Фонду державного майна України 25 червня 2019 року, наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях № 12/1-134 від 10 липня 2019 року «Про проведення перевірки» представники Управління у присутності директора Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС», здійснило візуальне обстеження об`єкта приватизації, результати якого зафіксувало в акті контрольного візуального обстеження об`єкту приватизації від 12 липня 2019 року.

23 липня 2019 року представники органу приватизації склали акт № 1/1269 підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» № 1269 від 14 листопада 2018 року. За змістом цього акту він складений як підсумковий документ результатів контролю за виконанням умов договору купівлі-продажу єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», що проводився органом приватизації відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Акт підписаний представниками органу приватизації та директором Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС».

Стан виконання умов договору встановлений у розділі 3 цього акту, у якому зазначено, що Покупець фактично сплатив повну ціну за придбаний об`єкт приватизації у розмірі 5 498 400,00 грн, що підтверджується платіжними документами, актом передачі державного майна від 10 грудня 2018 року. Також встановлено, що зобов`язання зі збереження робочих місць, з прийняття об`єкта приватизації, з погашення простроченої кредиторської заборгованості, боргів із заробітної плати та перед бюджетом фактично виконані. Зокрема в акті встановлено, що покупець станом на 10 червня 2019 року надав такі документи за підписом директора та головного бухгалтера підприємства:

- довідку про відсутність заборгованості з виплати заробітної плати№ 1-062 від 10 червня 2019 року;

- довідку про відсутність заборгованості перед бюджетом № 1-063 від 10 червня 2019 року;

- довідку про відсутність простроченої кредиторської заборгованості № 1-061 від 10 червня 2019 року;

- фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва станом на 30 червня 2019 року разом із розшифровками;

- фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва станом на 30 червня 2018 року з приватизаційної справи.

Також в акті встановлено факт виконання Покупцем зобов`язання із забезпечення припинення юридичної особи - Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» на підставі правонаступництва прав і обов`язків приватизованого підприємства, зокрема зафіксовано, що юридична особа припинена шляхом реорганізації на Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування» зі збереженням прав і обов`язків приватизованого підприємства, що встановлено на підставі витягів з ЄДРПОУ.

Загалом за висновками перевірки встановлено, що умови договору виконані Покупцем у повному обсязі, а згідно з пунктом 2 висновків акта цей акт є підставою для зняття органом приватизації договору з контролю.

Управління забезпечення реалізації повноважень у Запорізькій області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» з листом № 11/1-35-03612 від 10 вересня 2019 року, в якому повідомило позивача про те, що 20 серпня 2019 року комісія Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях прийняла протокольне рішення, затверджене головою комісії, про визнання акта № 1/1269 від 23 липня 2019 року підсумкової перевірки умов договору актом поточної перевірки у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів на виконання Покупцем умов підпункту 6.3.3. договору в частині переходу від Покупця до правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування» усіх прав та обов`язків, а також умов підпункту 6.3.1 договору, первинних та бухгалтерських документів щодо погашення заборгованості, що в результаті не підтвердило стан виконання у повному обсязі умов договору.

У зв`язку з відсутністю первинних та бухгалтерських документів щодо погашення заборгованості приватизованого підприємства, а також доказів правонаступництва прав та обов`язків приватизованого підприємства комісія Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях протокольним рішенням від 20 серпня 2019 року відмовила у знятті з контролю договору купівлі-продажу об`єкта державної власності № 1269 від 14 листопада 2018 року, що і стало підставою для звернення Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» до Господарського суду Запорізької області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях про:

- визнання виконаними в повному обсязі зобов?язань Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС», визначених договором № 1269 купівлі-продажу об?єкта державної власності - єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування»;

- зобов?язання відповідача зняти договір № 1269 купівлі-продажу об?єкта державної власності з контролю у зв?язку з повним виконанням його умов.

3. Короткий зміст ухвалених у справі та оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 26 серпня 2020 року, позов задовольнив. Визнав виконаними у повному обсязі зобов`язання Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС», визначені договором № 1269 від 14 листопада 2018 року купівлі-продажу об`єкта державної власності єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування». Зобов`язав Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях зняти договір № 1269 від 14 листопада 2018 року купівлі-продажу об`єкта державної власності єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» з контролю у зв`язку з повним виконанням його умов. Стягнув з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на користь Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 4 204,00 грн.

Місцевий господарський суд визнав доведеним факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 1269 від 14 листопада 2018 року, зокрема передбачених підпунктами 6.3.1., 6.3.3. пункту 6.3. договору, та виходив з того, що:

- факт погашення кредиторської заборгованості Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» є документально підтвердженим, зокрема наданими позивачем аудиторською довідкою № 147 від 24 жовтня 201 року, наказом зазначеного підприємства № 18 від 29 грудня 2018 року про списання кредиторської заборгованості, бухгалтерською довідкою підприємства від 29 грудня 2018 року;

- факт припинення Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» з визначенням його правонаступника (іншої, ніж покупець особою) підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а умови договору купівлі-продажу об`єкта державної власності № 1269 від 14 листопада 2018 року не передбачають обов`язку покупця передати майно приватизованого підприємства правонаступнику, таке майно (об`єкт приватизації) було на законних підставах набуте самим позивачем як покупцем за договором.

Разом з цим місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо визнання акту підсумкової перевірки № 1/1269 від 23 липня 2019 року в подальшому актом поточної перевірки не відповідають нормам Порядку здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 1327 від 18 жовтня 2018 року, який не передбачає можливості визнання акту підсумкової перевірки після його оформлення сторонами актом поточної перевірки.

Центральний апеляційний господарський суд постановою від 12 січня 2021 року скасував рішення Господарського суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року та ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви відніс на позивача. Стягнув з Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 6 306,00 грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що договір купівлі-продажу об?єкта державної власності № 1269 від 14 листопада 2018 року не може бути знятий з контролю органу приватизації, оскільки умови договору, передбачені підпунктом 6.3.3. пункту 6.3. договору, не виконані Покупцем у повному обсязі, акт підсумкової перевірки не затверджений органом приватизації, що свідчить про те, що відповідач у цьому акті не визнавав факт повного виконання позивачем умов договору.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позивач здійснив припинення приватизованого підприємства та правонаступництво його прав і обов`язків за іншою юридичною особою, що суперечить частині першій статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», яка передбачає повне правонаступництво прав та обов`язків приватизованого підприємства саме за новим власником і саме позивач як новий власник є правонаступником прав та обов`язків приватизованого підприємства, а не інша юридична особа. За висновком суду передача частини прав та обов`язків приватизованого підприємства, та, відповідно, частини об`єкта приватизації за договором, іншій юридичній особі (не покупцю) не узгоджується з пунктом 6.4. договору та частиною п`ятою 5 статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», відповідно до яких відчуження об`єкту приватизації можливо виключно за згодою органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням, проте така згода відсутня в матеріалах справи.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У касаційній скарзі позивач - Приватне підприємство «Фірма «ДІНАС» просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 січня 2021року і залишити в силі рішення Господарського суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник послався на пункт 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, та зазначив про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема статтю 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», не застосував положення статей 104, 108, 328, 334 Цивільного Кодексу, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015), які підлягали застосуванню. Також скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у їх сукупності (у взаємодії приватизаційного законодавства з іншими галузями як приватного, так і публічного права) у подібних правовідносинах, що стосуються припинення юридичних осіб - об`єктів приватизації.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 січня 2021 року, посилаючись на те, що оскаржувана постанова ухвалена апеляційним господарським судом з правильним застосуванням та дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій.

Верховний Суд, дослідивши доводи та аргументи, наведені позивачем у касаційній скарзі та відповідачем у відзиві на касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судами, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та дотримання норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, є правовідносинами, що виникли з приводу приватизації державного майна.

Правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, урегульовані Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 5 цього Закону до об`єктів малої приватизації належать єдині майнові комплекси державних і комунальних підприємств, їх структурних підрозділів, у тому числі єдині майнові комплекси та їх структурні підрозділи, що передані в оренду, крім єдиних майнових комплексів державних і комунальних підприємств, що належать до об`єктів великої приватизації.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України.

Фонд державного майна України наказом № 1327 від 18 жовтня 2018 року затвердив Порядок здійснення контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації органами приватизації (далі по тексту - Порядок).

Згідно з пунктом 6 розділу І Порядку контроль за виконанням умов договору здійснює орган приватизації, який уклав такий договір. Функції контролю можуть бути передані іншому органу приватизації на підставі укладення тристороннього договору між органом приватизації, який уклав договір купівлі-продажу, органом приватизації, який здійснюватиме контроль у подальшому, та власником об`єкта приватизації.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку орган приватизації здійснює плановий та позаплановий контроль за виконанням умов договору шляхом:

проведення перевірки безпосередньо на об`єкті приватизації або у господарському товаристві, акції (частки) якого є об`єктом приватизації;

опрацювання документів щодо стану виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від власників цих об`єктів на запит органів приватизації (документальний контроль);

опрацювання документів щодо виконання зобов`язань, визначених договорами купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від компетентних органів на запит органу приватизації;

складання акта за результатами проведення перевірки.

За результатами перевірки складається акт поточної або підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу (далі - акт) за формою, затвердженою цим наказом (пункт 7 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Порядку, якщо під час перевірки виконання умов договору представником органу приватизації встановлено, що умови договору виконано у повному обсязі, складається акт підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу за формою, наведеною в додатку 2 або 4 до цього Порядку.

Підсумковий акт складається за результатами проведення документарної/виїзної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу пакета акцій (часток), об`єкта приватизації після опрацювання документів щодо стану виконання умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, отриманих від власників цих об`єктів та/або від компетентних органів на запит органів приватизації.

Акт перевірки після підписання відповідними сторонами подається для затвердження уповноваженій посадовій особі органу приватизації відповідно до розподілу функціональних обов`язків.

У всіх інших випадках результати перевірок виконання умов договорів оформлюються актами поточних перевірок за формою, затвердженою нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку зняття договору купівлі-продажу з контролю здійснюється за рішенням органу приватизації у разі:

повного виконання умов договору, що підтверджує відповідний орган приватизації шляхом затвердження акта підсумкової перевірки;

набрання законної сили рішенням суду про виконання умов договору в повному обсязі;

набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору (або визнання його недійсним).

У випадках, не передбачених пунктом 1 цього розділу, зняття договору з контролю здійснюється за рішенням органу приватизації на підставі протокольного рішення комісії з питань зняття з контролю договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації, створеної органом приватизації, що оформлюється наказом органу приватизації. У випадках, передбачених абзацом третім пункту 1 та пунктом 2 цього розділу, акти підсумкових перевірок державний орган приватизації не складає (пункти 2, 3 розділу IV Порядку).

Отже договір купівлі-продажу об`єкту приватизації можу бути знятий з контролю органів приватизації за рішенням органу приватизації лише за наведених у пункті 1 розділу IV Порядку умов, перелік яких є вичерпним.

При цьому повне виконання умов договору є однією з умов для зняття договору купівлі-продажу з контролю органу приватизації. Проаналізувавши наведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що лише затвердження акту підсумкової перевірки відповідним органом приватизації є підтвердженням факту повного виконання умов договору. Верховний Суд зазначає, що саме лише складення та підписання акту підсумкової перевірки без його затвердження відповідним органом приватизації не є доказом визнання останнім факту повного виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Дослідивши зміст складеного представниками органу приватизації акта № 1/1269 від 23 липня 2019 року підсумкової перевірки виконання умов договору купівлі-продажу, суд апеляційної інстанції встановив, що орган приватизації цей акт не затвердив, а отже відповідач як орган приватизації не підтвердив факт повного виконання позивачем умов договору № 1269 від 14 листопада 2018 року.

Крім того, досліджуючи обставини виконання позивачем у повному обсязі умов договору купівлі-продажу об`єкта приватизації № 1269 від 14 листопада 2018 року, які з огляду на заявлені позивачем предмет та підстави позову входять до предмету дослідження у цій справі, суд апеляційної інстанції встановив, що позивач не виконав умов, передбачених підпунктом 6.3.3. договору, зокрема в частині правонаступництва прав і обов`язків приватизованого підприємства, та дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконаними позивачем у повному обсязі зобов`язань за договором.

Верховний Суд погоджується з цим висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Як встановили суди попередніх інстанцій за умовами договору купівлі-продажу № 1269 від 14 листопада 2018 року (пункт 1.1. договору) позивач отримав у власність об`єкт малої приватизації - єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», який включає в себе всі його активи і пасиви згідно з матеріалами інвентаризації, за результатами якої складений зведений акт інвентаризації майна станом на 30 червня 2018 року, затверджений начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області Дмитрієвим О. В. 20 липня 2018 року.

Згідно зі статтею 191 Цивільного кодексу України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство або його частина можуть бути об`єктом купівлі-продажу, застави, оренди та інших правочинів.

Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (пункт 13 частини першої статті 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Як уже зазначалося за умовами підпункту 6.3.3. пункту 6.3. договору Покупець (позивач) зобов`язався виконати умови продажу об`єкта приватизації, зокрема забезпечити припинення юридичної особи - Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» шляхом внесення до ЄДРПОУ запису про її припинення на підставі правонаступництва прав і обов`язків приватизованого підприємства.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті 599 Цивільного кодексу України».

Відповідно до частини першої статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

За змістом частини першої статті 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.

Припинення суб`єкта господарювання здійснюється відповідно до закону (стаття 59 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно зі статтею 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Як встановили суди попередніх інстанцій 24 січня 2019 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області видало наказ № 64 «Про припинення діяльності Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», відповідно до якого діяльність зазначеного підприємства була припинена шляхом його реорганізації.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17 квітня 2019 року до цього реєстру був внесений запис про припинення Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування», а також внесені відомості про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування» є правонаступником Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування». Згідно з пунктом 1.5. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування», затвердженого рішенням засновника № 1 від 01 квітня 2019 року, це товариство створене в результаті перетворення Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» та є правонаступником всіх його прав та обов`язків.

Отже як вбачається Державне підприємство «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» було припинене в результаті реорганізації шляхом перетворення.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

У статті 108 Цивільного кодексу України зазначається, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Отже правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Цивільне право розрізняє дві форми правонаступництва - універсальне та сингулярне. При універсальному правонаступництві до правонаступника разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. При сингулярному правонаступництві до правонаступника переходить тільки певне право кредитора.

При цьому правонаступництво в разі реорганізації юридичної особи є саме універсальним.

Як уже зазначалося спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, є правовідносинами, що виникли з приводу приватизації державного майна, а тому вони регулюються Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна», норми якого є спеціальними відносно інших норм права.

Питання правонаступництва при приватизації державного і комунального майна урегульовані у статті 28 цього Закону, що має назву «Правонаступництво власників».

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Наведеним спростовуються доводи позивача у касаційній скарзі про те, що питання правонаступництва не регулюються нормами Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Безпідставними є і доводи скаржника про те, що норми цього Закону не є спеціальними для спірних правовідносин.

Аналіз наведеної норми Закону з огляду на її назву та зміст свідчить про те, що передбачене цієї нормою правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства.

При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі.

Можливості правонаступництва майнових прав і обов`язків приватизованого підприємства іншою, ніж покупець (новий власник), особою зазначена спеціальна норма Закону не передбачає.

Як встановили суди попередніх інстанцій саме позивачу як покупцю був переданий за актом приймання-передачі об`єкт приватизації. Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, (інформаційна довідка № 171517114, том 1, аркуші справи 101-103), саме за позивачем як покупцем за договором купівлі-продажу № 1269 від 14 листопада 2018 року було зареєстроване право власності на єдиний майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування». Тобто саме позивач є власником єдиного майнового комплексу зазначеного підприємства.

Встановивши зазначені обставини, врахувавши положення частини першої статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що саме позивач як покупець та новий власник приватизованого об`єкта є правонаступником прав та обов`язків приватизованого підприємства Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» в розумінні частини першої статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Проте, як встановив суд апеляційної інстанції, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правонаступником Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» є не позивач, а інша створена позивачем юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування», якому майно приватизованого підприємства не передавалося, яке не є власником об`єкта приватизації та відповідно яке не набуло майнові права приватизованого підприємства.

Згідно з частиною п`ятою, сьомою, восьмою статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобов`язаннями, можливо виключно за згодою органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням.

У разі подальшого відчуження приватизованого об`єкта до нового власника переходять невиконані зобов`язання, що були передбачені договором купівлі-продажу об`єкта приватизації.

Новий власник, а також кредитор фінансування купівлі об`єкта приватизації повинен відповідати вимогам до покупців об`єктів приватизації, встановленим статтею 8 цього Закону.

Передача приватизованого об`єкта в заставу або внесення такого об`єкта до статутного капіталу господарського товариства в період дії умов договору купівлі-продажу здійснюється за згодою органу приватизації, який є стороною цього договору, в установленому Фондом державного майна України порядку.

Умова щодо можливості відчуження об`єкту приватизації виключно за згодою органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням, закріплена також і у пункті 6.4. договору № 1269 від 14 листопада 2018 року.

Проте, як встановив суд апеляційної інстанції, згода органу приватизації на подальше відчуження об`єкту приватизації від Покупця (позивача) іншій особі в матеріалах справи відсутня.

З огляду на викладене, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, позивач всупереч частині першій статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», будучи правонаступником майнових прав і обов`язків державного підприємства, забезпечив припинення Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» та його правонаступництво шляхом створення нової юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький конструкторсько-технологічний інститут сільськогосподарського машинобудування», яке не набуло в порядку передбаченому частинами п`ятою, сьомою, восьмою статті 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» майнові права приватизованого підприємства. Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що таке правонаступництво не узгоджується з положеннями частини першої статті 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Врахувавши наведене, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконаними позивачем у повному обсязі зобов`язань за договором купівлі-продажу об`єкта приватизації № 1269 від 14 листопада 2018 року, оскільки позивач не довів обставин належного виконання ним зобов`язання, передбаченого підпунктом 6.3.3. пункту 6.3. договору.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що підстави для зняття договору купівлі-продажу об`єкта приватизації № 1269 від 14 листопада 2018 року з контролю відсутні, оскільки договір не є виконаним у повному обсязі Покупцем, у зв`язку з чим вважає, що суд апеляційної інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

У касаційній скарзі позивач в обґрунтування того, як має здійснюватися правонаступництво у спірних правовідносинах послався на положення статті 104 Цивільного кодексу України № 435-IV від 16 січня 2003 року (у первинній редакції). Однак Верховний Суд не бере до уваги посилання скаржника на положення цієї норми у наведеній позивачем редакції, оскільки редакція цієї норми станом на дату проведення приватизації Державного підприємства «Запорізький інститут сільськогосподарського машинобудування» вже не була чинною та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Верховний Суд також не бере до уваги доводи скаржника, неведені в обґрунтування того, як необхідно застосовувати статтю 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», статті 104, 108 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах, що стосуються припинення юридичних осіб - об`єктів приватизації, оскільки ці доводи ґрунтуються на застосуванні статті 104 Цивільного кодексу України у редакції, яка не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, про що зазначалося вище, ці доводи не ґрунтуються на аналізі цих норм у редакції, що підлягає застосуванню, та у їх сукупності, зводяться до необхідності застосування лише норм статей 104, 108 Цивільного кодексу України, без застосування положень спеціальної норми Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Крім того скаржник, зазначивши про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень статей 328, 334 Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (у редакції Закону № 835-VIII від 26.11.2015), не навів обґрунтування, чому та яким чином, на його думку, ці норми необхідно застосовувати.

Постанова Центрального апеляційного господарського суду в частині висновків суду апеляційної інстанції про доведеність факту виконання позивачем умов договору купівлі-продажу об`єкту приватизації, передбачених підпунктом 6.3.1. пункту 6.3., позивачем не оскаржується, з огляду на що, враховуючи межі розгляду справи в суді касаційної інстанції Верховним Судом в цій частині не переглядається.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що суд апеляційної інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення спору у цій справі, правильно з дотриманням норм процесуального права, правильним застосуванням норм матеріального права вирішив спір у справі.

Доводи позивача у касаційній скарзі про неправильне застосування та порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження, а наведена ним підстава касаційного оскарження постанови апеляційного господарського суду, передбачена пунктом 3 абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є необґрунтованою, у зв`язку з чим Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови Центрального апеляційного господарського суду від 12 січня 2021 року.

9. Судові витрати.

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, cуд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «ДІНАС» залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12 січня 2021 року у справі № 908/1260/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

О. Мамалуй