ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" квітня 2021 р. Cправа № 902/1250/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Смичка Б.В.,

представників:

позивача - Венгрин К.О.,

відповідача - Бондарука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Вінницької філії (вул. Соборна,10, м. Вінниця, 21050)

до: Фізичної особи-підприємця Підлісної (Вергелес) Ірини Ігорівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 105346,38 грн,

В С Т А Н О В И В :

Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії подано позов до Фізичної особи-підприємця Підлісної (Вергелес) Ірини Ігорівни про стягнення 105346,38 грн.

Ухвалою суду від 28.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1250/20 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.01.2021.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого протокольною ухвалою від 11.02.2021 продовжено на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч.3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 75-83, том 1), позивачем - відповідь на відзив (а.с. 116-139, том 1).

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 29.03.2021. При цьому за результатами слухання справи 29.03.2021 за участю представника позивача розгляд справи по суті відкладено на 20.04.2021 внаслідок задоволення клопотання представника відповідача, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи.

Представник позивача заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди комерційної нерухомості №05Е000-87/18 від 05.02.2018 в частині повного та своєчасного внесення орендних платежів, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з відповідача 105346,38 грн заборгованості, з яких: 41611,75 грн - основного боргу; 4494,23 грн - пені; 1037,64 грн - 3% річних; 1165,12 грн - інфляційних втрат та 57037,64 грн - компенсації за дострокове розірвання договору з ініціативи орендаря.

Суть заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву зводиться до того, що вимоги позивача не підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема до позовної заяви долучено рахунки, що не містять підпису Орендаря. При цьому відповідач заперечує обґрунтованість здійснених позивачем нарахувань пені, 3% річних та інфляційних втрат. Вимогу позивача про стягнення компенсації за дострокове розірвання договору з ініціативи Орендаря відповідач вважає незаконною, такою, що не ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості, оскільки одразу після розірвання договору, позивачем укладений договір оренди комерційної нерухомості з іншою особою і отримувався дохід. Водночас не прийнято до уваги понесені Орендарем витрати, зокрема, на ремонтні роботи в орендованих приміщеннях, влаштування тротуару для входу в приміщення тощо.

Окрім того, відповідач заперечує належність повноважень представника Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на підписання позовної заяви та представництво інтересів в суді.

У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідач безпідставно наголошує, що до матеріалів позову позивачем долучені не передбачені договором документи, а саме рахунки замість актів, однак не бере до уваги той факт, що п.3.8 договору передбачено, що не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець має надати орендарю акт про надані послуги, яким підтверджується обсяг та вартість оренди за попередній місяць, тоді як відповідно до п.3.9 договору орендна плата сплачується орендарем до, 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку орендодавцем не звільняє орендної плати за договором. Позивач же щомісячно крім актів виставляв відповідачу рахунки з сумою нарахування орендної плати, які є первинними документами та додані до матеріалів позову. При цьому позивач акцентує увагу, що Фізичною особою-підприємцем Підлісною (Вергелес) Іриною Ігорівною жодного доказу, який би підтверджував здійснення оплат та спростовував здійснений позивачем розрахунок боргу, не надано.

Щодо належності повноважень, позивач звертає увагу на приписи ч.2 ст. 58 ГПК України, якою визначено, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 60 ГПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи; довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Так, відповідно до довіреності, копія якої додана до матеріалів позову, ПАТ "Укртелеком" надало юрисконсульту Венгрин К.О. ряд повноважень, в тому числі підписувати та подавати позови.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

05.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Вінницької філії (Орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Вергелес Іриною Ігорівною (згідно з відомостями в ЄДРЮОФОП за РНОКППП прізвище Вергелес змінено на Підлісна) (Орендар, відповідач) укладено Договір оренди комерційної нерухомості №№05Е000-87/18 (Договір), відповідно до п.1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комерційну нерухомість (далі - Майно), розташовану в місті Вінниці на першому поверсі триповерхової адміністративної будівлі № 22 по вул. М.Оводова, загальною площею 158,1 м2, в тому числі згідно з поверховим планом (додаток 3) приміщення № 24 площею 12,2 м2, приміщення № 25 площею 11,6 м2, приміщення № 25а площею 9,0 м2, приміщення № 26 площею 12.7 м2, приміщення № 27 площею 80,7 м2 та приміщення № 28 площею 31,9 м2, для розміщення магазину.

Розділом 3 Договору сторони визначили умови розрахунку, зокрема, відповідно до п. 3.1. Договору за домовленістю сторін орендна плата складається з плати за приміщення та плати за послуги з утримання комерційної нерухомості.

Підпунктом 3.1.1.3. Договору визначено, що орендна плата починаючи з двадцять п`ятого місяця оренди складає 275 грн без ПДВ за 1м2 орендованої площі, що становить 43477 грн 50 коп. без ПДВ за 158,1 м2 за місяць.

Згідно з п.п. 3.8., 3.9. Договору щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця Орендодавець надає Орендарю Акт про надані послуги (або рахунок-акт), яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов`язаний підписати Акт про надані послуги (або рахунок-акт) та повернути його Орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця. Орендна плата сплачується Орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку Орендодавцем не звільняє Орендаря від сплати орендної плати за Договором.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до п. 3.13. Договору у разі дострокового розірвання цього Договору чи зменшення орендованої площі (зменшення об`єкта оренди) за ініціативою Орендаря, останній сплачує Орендодавцю компенсацію у розмірі 10% від суми на яку зменшується загальна сума Договору не пізніше дати розірвання цього Договору.

Договір діє з 05.02.2018 по 31.01.2021 включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1. Договору).

Факт прийняття відповідачем у строкове платне користування майна за Договором підтверджується обопільно підписаним сторонами Актом приймання-передачі майна від 05.02.2018.

Як підтверджується матеріалами справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо повного та своєчасного внесення орендних платежів останнім допущено заборгованість за період з березня 2019 по грудень 2019 в сумі 41611,75 грн. При цьому відповідач адресував позивачу звернення, датоване 25.12.2019, про припинення Договору оренди комерційної нерухомості №05Е000-87/18 від 05.02.2018, у якому також повідомлено, що приміщення буде звільнено 31.12.2019 та викладено прохання не нараховувати компенсацію по причині вкладу в ремонт приміщення 263000 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Підлісної Ірини Ігорівни 41611,75 грн - основного боргу; 4494,23 грн - пені; 1037,64 грн - 3% річних; 1165,12 грн - інфляційних втрат та 57037,64 грн - компенсації за дострокове розірвання договору з ініціативи орендаря.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За приписами ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди комерційної нерухомості №05Е000-87/18 від 05.02.2018, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Згідно з ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк оплати орендної плати відповідачем встановлений умовами п.3.9. договору до 20 числа розрахункового місяця.

Матеріалами справи, а саме рахунками та актами за період з березня - грудня 2019 року підтверджено, що позивачем було належним чином виконано свої договірні зобов`язання перед відповідачем по наданню в користування орендованого майна, разом з тим відповідач здійснив часткову оплату орендних платежів, що підтверджується, зокрема, банківськими виписками по рахунку позивача. Несплаченою залишається сума орендних платежів, що становить 41611,75 грн.

Щодо посилання відповідача на обґрунтування позивачем позову рахунками, які не містять підпису відповідача, суд звертає увагу, що за умовами п. 3.8. Договору обов`язок підписати Акт про надані послуги (або рахунок-акт) та повернути його Орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця покладається на Орендаря. При цьому будь яких доказів незгоди відповідача із сумами виставлених рахунків та актів матеріали справи не містять.

Оскільки станом на дату звернення позивача із позовом до суду, відповідачем не вжито жодних заходів для погашення існуючої перед позивачем заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 41611,75 грн основного боргу є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4494,23 грн - пені; 1037,64 грн - 3% річних; 1165,12 грн - інфляційних втрат та 57037,64 грн - компенсації за дострокове розірвання договору з ініціативи орендаря.

Згідно з п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до п. 8.2 договору сторони погодили, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, проте умовами договору встановлено інше.

Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування і стягнення на свою користь з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, господарський суд враховує, що за ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок заборгованості за відповідний період прострочення в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що суми заявлених до стягнення пені та 3% річних перебувають в межах розрахунку суду, тому такі вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі: пеня в сумі 4494,23 грн та 3% річних в сумі 1037,64 грн.

Разом з тим обґрунтованість розрахунку інфляційних втрат підтверджується в сумі 654,57 грн, оскільки позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в більшому розмірі (1165,12 грн), суд дійшов висновку про задоволення такої вимоги у визначеній судом сумі та у стягненні 510,55 грн інфляційних втрат слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення 57037,64 грн компенсації за дострокове розірвання договору з ініціативи орендаря, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині з огляду на таке.

Пунктом 3.13. Договору передбачено, що у разі дострокового розірвання цього Договору чи зменшення орендованої площі (зменшення об`єкта оренди) за ініціативою Орендаря, останній сплачує Орендодавцю компенсацію у розмірі 10% від суми на яку зменшується загальна сума Договору не пізніше дати розірвання цього Договору.

Разом з тим процедура розірвання Договору в односторонньому порядку визначена в підп. 12.4.2. п. 12.4. Договору, відповідно до якого Договір може бути достроково припинений Орендодавцем або Орендарем в односторонньому порядку з будь-яких підстав за умови направлення іншій стороні письмового повідомлення про дострокове припинення Договору не менш ніж за 180 календарних днів до дати припинення.

Доказів дотримання відповідачем такого порядку матеріали справи не містять, при цьому звернення ФОП Вергелес І.І. від 25.12.2019 (а.с. 45, т.1) з проханням припинити договір 31.12.2019 не може вважатися відповідним повідомленням в розумінні підп. 12.4.2. п. 12.4. Договору, позаяк датоване 25.12.2019, тобто за 6 днів до дати припинення Договору, а позивач, в свою чергу, заперечень щодо такого припинення Договору не висловив, позаяк іншого матеріали справи не містять.

Таким чином, припинення Договору з 31.12.2019 відбулося фактично за згодою сторін, що виключає можливість нарахування компенсації згідно з п. 3.13. Договору.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з урахуванням помилки позивача при нарахуванні інфляційних втрат та мотивів щодо необґрунтованості позовної вимоги про стягнення компенсації за дострокове розірвання договору. При цьому викладене відповідачем у відзиві на позовну заяву жодним чином не спростовує вищенаведених судом підстав для часткового задоволення позову, контррозрахунку заборгованості відповідачем не надано.

Окремо слід зазначити, що суд вважає слушними доводи позивача, викладені у відповіді на відзив щодо належності повноважень підписанта позовної заяви та представництва інтересів Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Вінницької філії з огляду на малозначність даної справи виходячи з ціни позову.

В силу приписів п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на відповідача покладаються витрати на сплату судового збору в сумі 953,72 грн, в решті такі витрати в сумі 1148,28 грн залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Підлісної Ірини Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Вінницької філії (вул. Соборна,10, м. Вінниця, 21050; ) 41611,75 грн - основного боргу; 4494,23 грн - пені; 1037,64 грн - 3% річних; 654,57 грн - інфляційних втрат та 953,72 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У стягненні 510,55 грн - інфляційних втрат та 57037,64 грн - компенсації за дострокове розірвання договору відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 1148,28 грн залишити за позивачем.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на адресу електронної пошти представника відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повне рішення складено 26 квітня 2021 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Соборна,10, м. Вінниця, 21050;

3, 4 - відповідачу - АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_2.