ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа№ 910/11972/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 26.04.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про ухвалення додаткового рішення від 10.04.2020,

за апеляційною скаргою Товариства з обмежено відповідальністю "Укрбуд Козак"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020, повний текст якого складено 22.12.2020

у справі № 910/11972/20 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмежено відповідальністю "Укрбуд Козак"

до 1. Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем"

про визнання недійсним рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору про закупівлю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Козак" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про:

- визнання недійсним рішення, оформленого протоколом розкриття тендерних пропозицій від 30.06.2020 по предмету закупівлі - "Капітальний ремонт асфальтового покриття прибудинкових територій та внутрішньоквартальних проїздів за адресою: вул. Підвисоцького 16" у Печерському районі міста Києва;

- визнання недійсним рішення, оформленого протоколом щодо прийняття рішення уповноваженою особою від 01.07.2020 №01/07-1 по предмету закупівлі - "Капітальний ремонт асфальтового покриття прибудинкових територій та внутрішньоквартальних проїздів за адресою: вул. Підвисоцького 16" у Печерському районі міста Києва;

- визнання недійсним договору підряду від 07.07.2020 № 31 (ДК 021:2015 код 45233000-9), укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Печерської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мішем".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/11972/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господаського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/11972/20 залишено без змін.

13.04.2021 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з посиланням на ст. 129 ГПК України, в якій заявник просить стягнути з позивача на користь відповідача-2 витрати на правову допомогу, понесенні у суді апеляційної інстанції у сумі 20 000,00 грн та витрати на послуги пересилання листів у справі в розмірі 130,80 грн, на загальну суму 20 130,80 грн.

Заяву з посиланням на положення статті 123, статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України обґрунтовано тим, що за час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ТОВ "Мішем" понесло витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн за послуги складання відзиву (клопотань, скарг, заяв) та за участь в судовому засіданні.

Згідно Протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) від 13.04.2021, заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1559/21 від 13.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В., яка входить до складу колегії суддів, на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11972/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 повідомлено учасників справи про призначення до розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/11972/20 на 26.04.2021 на 13:45 год. Встановлено учасникам апеляційного провадження строк до 21.04.2021 для надання своїх заперечень чи пояснень щодо поданої відповідачем заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №910/11972/20. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Ухвалу направлено учасникам справи 14.04.2021 засобами поштового зв`язку.

21.04.2021 через відділ документального забезпечення суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Козак" подало заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

У судове засідання від 26.04.2021 з`явились позивач та відповідач-2.

Відповідач-1 до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання 26.04.2021 не визнавалася обов`язковою, господарський суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представника відповідача-1.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Як визначено ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. При цьому у відповідному випадку, як визначено ч.3 такої норми, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази, як встановлено відповідною нормою, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.1 ч.ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у справі від 22.11.2019 року у справі № 902/347/18, у додатковій постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 9901/350/18 від 12.09.2019 року.

При цьому, суд враховує, що надані копії документів на підтвердження адвокатських послуг, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши заяву представника представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження цих витрат, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, зважаючи на наступне.

Як вбачається з відзиву на апеляційну скаргу, до закінчення апеляційного перегляду справи відповідач-2 зробив відповідну заяву та подав докази у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 просив покласти на позивача у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 20000,00 грн та витрати на листування у справі в розмірі 300,00 грн. До відзиву також додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого відповідач-2 планував понести витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 300,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, відповідачем-2 надано докази, відповідно до яких:

- 31.08.2020 року між адвокатом Гулько Ж.В. та ТОВ «МІШЕМ» (відповідач-2) було укладено договір про надання правової допомоги № 31/2, щодо представництва ТОВ «МІШЕМ» по питанню позовних вимог ТОВ «Укрбуд Козак»; пунктом 1.2. договору сторонами визначено, що адвокат надає замовнику консультаційні та юридичні послуги в тому числі у господарських судах;

- 12.02.2021 року між адвокатом Гулько Ж.В. та ТОВ «МІШЕМ» (відповідач-2) було укладено додаток до договору про надання правової допомоги № 31/2 від 31.08.2020 року;

- Пунктом 1 додатку до договору сторонами узгоджено, що у зв`язку з тим, що позивач подав апеляційну скаргу виникла потреба участі адвоката в захисті інтересів Замовника в Північному апеляційному господарському суді, тим самим вартість послуг надання правової допомоги збільшилась; пунктом 3.1 узгоджено, що за правову допомогу (в суді апеляційної інстанції), передбачену в п. п. 1.2. Договору про надання правової допомоги № 31/2 від 31.08.2020 року Замовник сплачує Адвокату винагороду за захистом його інтересів в Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/11972/20 в наступному розмірі: за участь в судовому засіданні та складання відзиву (клопотань, скарг, заяв) 20 000,00 грн. Пунктом 3.2 визначено, що в ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором.

До заяви від 10.04.2020 відповідачем -2 долучено:

- рахунок на оплату №5 від 05.04.2021 на суму 20 000,00 грн з призначенням «надання правової допомоги (в суді апеляційної інстанції) у справі №910/11972/20, згідно додатку від 12.02.2021 до договору про надання правової допомоги №31/2 від 31.08.2020»;

- акт надання послуг №3 від 05.04.2021 20 000,00 грн з призначенням опису виконаних робіт «надання правової допомоги (в суді апеляційної інстанції) у справі № 910/11972/20, згідно додатку від 12.02.2021 до договору про надання правової допомоги №31/2 від 31.08.2020».

Крім того, у заяві відповідач-2 просив стягнути витрати на послуги поштового пересилання листів у цій справі у сумі 130,80 грн. Поштові витрати про направлення відзиву на апеляційну скаргу учасникам справи в сумі 130,80 грн, відповідач -2 підтверджує долученими до відзиву чеками ПАТ «Укрпошта», накладними, описами цінного листа, - від 15.02.2021.

Отже, загальна сума заявлених відпвідачем-2 витрат на професійну правничу допомогу складає 20 000,00 грн та 130,80 грн поштових витрат.

21.04.2021 через відділ документального забезпечення суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Козак" подало заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

У мотивах заяви позивач послався на наступне:

- в порушення ч.8 ст. 129 ГПК України відповідач-2 не зробив заяви про наступне долучення доказів на понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судвих дебатів, тому заяву слід залишити без розгляду;

- також скаржник зазначив, що відсутність доказів, що свідчать про оплату гонорару, а також відсутність доказів прийняття вказаних послуг адвоката ТОВ «Мішем» свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу, тому у задоволенні заяви слід відмовити;

- у випадку не встановлення судом підстав для відмови в задоволенні ТОВ «Мішем» заяви по стягнення витрат на професійну правничу допомогу- зменшити розмір таких витрат до 1 000,00 грн.

В обгрунтування клопотання про зменшення позивач посилається на те, що ТОВ "Укрбуд Козак" подало сім позовів у мотивах яких посилався на аналогічні допущені порушення процедури закупівлі. (№№910/11961/20, 910/11970/20, 910/11972/20, 910/11962/20, 910/11959/20, 910/11957/20, 910/11964/20). По усіх відповідних справах представником відповідача-2 є адвокат Гулько Ж.В., у кожній справі адвокат долучила договори про надання правової допомоги, вартість правової допомоги за позовними вимогами у яких складає 26 000,00 грн. Відтак, на думку позивача, за кожен позов підлягає сплаті 3 714,28 грн (26 000,00 / 7), в іншому випадку, відповідач-2 збагачується за рахунок позивача. В той же час, означена сума за апеляційний перегляд справи у розмір 20 000,00 грн є завищеною, не відповідає критерію реальності та розумності, оскільки відзив на апеляційну скаргу є ідентичним відзиву, що подавався у суді першої інстнції, підготовка до розгялду цієї справи в апеляційному порядку не вимагала аналітичної роботи, велику обсязу технічної роботи тощо.

Колегія суддів, розглянувши доводи позивача викладені у запереченні щодо стягнення витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу зазначає таке.

Суд апеляційної інстанції не приймає посилання позивача на те, що відповідач-2 не зробив заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, що є порушенням статті 129 ГПК України.

Суд зазначає згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як вбачається зі справи, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 відповідно до статті 124 ГПК України навів попередній орієнтовний розрахунок витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зокрема розмір витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції складає 20 000,00 грн та 300,00 грн послуги пошти.

Таким чином, аргументи позивача про те, що відповідач-2 не зробив відповідну заяву про відшкодування судових витрат в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів у розумінні строку визначеного ч. 8 ст. 129 ГПК України, а тому заяву слід залишити без розгляду, спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими, як для підстави для відмови у задоволенні заяви відповідача-2, аргументи позивача про відсутність доказів фактичної оплати послуг. З цього приводу колегія суддів враховує, що за змістом пункту 1 частини другої статті 126 ГПК України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).

Отже, що стосується суті заяви, враховуючи те, що постановою Північного апеляційного господаського суду від 05.04.2021 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 у справі №910/11972/20 залишено без змін - суд апеляційної інстанції вважає загалом обґрунтованою заяву відповідача-2 про розподіл судових витрат на правову допомогу. Проте, оцінивши витрати відповідача-2 з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, відповідність цієї суми критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем, у відповідності до вимог статті 74 ГПК України, надання йому адвокатом Гулько Ж.В. послуг на професійну правничу допомогу, участь адвоката Гулько Ж.В. в судових засіданнях від 22.03.2021, від 05.04.2021, врахувавши заяву позивача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу до 10 000 грн від попередньо заявленої суми (20 000,00 грн) витрат на професійну правничу допомогу представника відповідача-2.

Крім того, у заяві відповідач-2 просив стягнути витрати на послуги поштового пересилання листів у цій справі у сумі 130,80 грн. Поштові витрати про направлення відзиву на апеляційну скаргу учасникам справи в сумі 130,80 грн, відповідач -2 підтверджує долученими до відзиву чеками ПАТ «Укрпошта», накладними, описами цінного листа, - від 15.02.2021.

Щодо заяви позивача в частині стягнення 130,80 грн поштових витрат, колегія суддів зазначає, що подані до відзиву, як доказ надсилання відповідачем -2 учасникам справи відзиву, описи вкладеного від 15.02.2021, долучені до справи в оригіналі. Однак, додані чеки ПАТ «Укрпошта» та накладні, які підтверджують факт відправки та вартість, надані в ксерокопії та не засвідченні належним чином, оскільки не містять слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з частиною 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

У судовому засіданні від 26.04.2021 представником відповідача-2 було надано для огляду оригінал чеків ПАТ «Укрпошта» та накладних за №№ 448, 456, 430, що датовані 15.02.2021, в підтвердження факту надсилання відзиву відповідачем-2 учасникам справи з на загальну суму 130,80 грн (43,60*3). Зазначене зафіксовано протоколом судового засідання від 26.04.2021.

Надані відповідачем-2 докази в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування судом поштових витрат в сумі 130,80 грн, оскільки цей розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника відповідача-2 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з позивача на користь відповідача-2 витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000,00 грн та 130,00 грн поштових витрат, понесених у зв`язку з апеляційним розглядом справи №910/11972/20, а в решті вимог - відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" адвоката Ж.В. Гулько про розподіл судових витрат від 10.04.2020 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Укрбуд Козак" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" (09800, Київська область, м.Тетіїв, вул. Соборна, буд.3, код 38953469) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстнції, 130,80 грн поштових витрат.

3. У задоволенні решти заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" адвоката Ж.В. Гулько про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції - відмовити.

4. Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков