номер провадження справи 22/81/18-17/158/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.04.2021 Справа № 908/1662/18

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. при секретарі судового засідання Василенко В.В. розглянувши заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18

за позовною заявою: керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя (69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 5) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,

позивач-1: регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6

позивач-2: Державне підприємство Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка, 69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Інмедсервіс-Плюс, 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 50-А, кв. 11

про стягнення 186 764,29 грн. неустойки та зобов`язання повернути нерухоме майно

У засіданні приймали участь:

прокурор: Токмакова К.М., посвідчення від 26.01.21 № 059543

від позивача 1: Нікішина О.М., витяг з ЄДР, посвідчення від 01.02.21 № 23

від позивача 2: не з`явився

від відповідача: Самойленко І.І., ордер серії КС № 395019 від 12.04.21

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.04.19 позовні вимоги керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області та Державного підприємства Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Інмедсервіс-Плюс неустойки та зобов`язання повернути нерухоме майно задоволено частково. Вирішено:

1. Зобов`язати ТОВ Інмедсервіс-Плюс повернути ДП Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка по акту приймання-передачі державне нерухоме майно окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2) загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі не житлове приміщення № 1 площею 52,6 кв.м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі не житлові приміщення гаражів №№ 1, 2, 3, 4 площею 209,9 кв.м.; приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв.м.та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв.м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі не житлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв.м.та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м.

2. Провадження у справі в частині вимог про стягнення з ТОВ Інмедсервіс-Плюс на користь РВ ФДМ по Запорізькій області - 186 764,29 грн. неустойки за договором № 2278/д оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ДП Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка закрити на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

3. Стягнути з ТОВ Інмедсервіс-Плюс на користь прокуратури Запорізької області в особі Запорізької місцевої прокуратури № 2 кошти, витрачені у 2018 році на сплату судового збору за подання позовної заяви при здійсненні представництва інтересів держави, у розмірі 1 762,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19, господарським судом Запорізької області 05.11.19 видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 09.09.20 касаційну скаргу ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 у справі господарського суду Запорізької області № 908/1662/18, залишено без змін та зобов`язано поновити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19.

05.11.20 до господарського суду Запорізької області 05.11.20 від ТОВ ІНМЕДСЕРВІС-ПЛЮС надійшла заява від 03.11.20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 та клопотання від 03.11.20 про поновлення строку на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.11.20, зазначену заяву передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 08.12.20 судом відмовлено в задоволенні заяви ТОВ ІНМЕДСЕРВІС-ПЛЮС від 03.11.20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 та залишено рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 в силі.

09.02.21 до господарського суду Запорізької області надійшла заява в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.21 вказану заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 10.02.21 судом відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 до повернення матеріалів справи № 908/1662/18 до господарського суду Запорізької області із суду апеляційної інстанції.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.21 ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.12.20 у справі № 908/1662/18 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Справа господарського суду Запорізької області № 908/1662/18 повернулась до господарського суду Запорізької області 22.03.21.

Ухвалою від 31.03.21 судом призначено заяву в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Судове засідання призначено на 12.04.21.

08.04.21 до суду надійшло клопотання за вих. від 08.04.21 № 52-482вих-21, в якому керівник Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя просить суд замінити у справі № 908/1662/18 Запорізьку місцеву прокурату № 2 Запорізької області на Вознесенівську окружну прокуратуру міста Запоріжжя.

В судовому засіданні 12.04.21 прокурор підтримав клопотання за вих. від 08.04.21 № 52-482вих-21 та просить суд замінити у справі № 908/1662/18 Запорізьку місцеву прокурату № 2 Запорізької області на Вознесенівську окружну прокуратуру міста Запоріжжя.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.04.21 зазначив, що відповідач не отримував а ні заяви в.о. керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18, а ні клопотання за вих. від 08.04.21 № 52-482вих-21 керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя про заміну сторони та просить суд надати час для ознайомлення з вказаними документами і надання відповідних заперечень.

Ухвалою від 12.04.21 судом оголошено перерву у розгляді заяви про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 на 19.04.21.

16.04.21 на електронну адресу суду надійшло клопотання за вих. від 15.04.21 № 15-04/21 (без ЕЦП), в якому представник позивача 2 підтримує заяву прокурора за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 в повному обсязі.

16.04.21 до господарського суду надійшло заперечення за вих. від 16.04.21, в якому представник відповідача заперечує проти заяви прокурора за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 в повному обсязі та просить суд відмовити прокурору в задоволені вказаної заяви.

В судовому засіданні 19.04.21 прокурор просить суд залишити без розгляду клопотання за вих. від 08.04.21 № 52-482вих-21, в якому керівник Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя просить суд замінити у справі № 908/1662/18 Запорізьку місцеву прокурату № 2 Запорізької області на Вознесенівську окружну прокуратуру міста Запоріжжя, оскільки вказане питання вже вирішене судом.

Таким чином, судом не розглядалось клопотання за вих. від 08.04.21 № 52-482вих-21, в якому керівник Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя просить суд замінити у справі № 908/1662/18 Запорізьку місцеву прокурату № 2 Запорізької області на Вознесенівську окружну прокуратуру міста Запоріжжя.

Крім того, судом не розглядалось в судовому засіданні клопотання позивача 2 за вих. від 15.04.21 № 15-04/21, оскільки вказане клопотання не підписане електронним цифровим підписом, а тому має статус неофіційного документу.

Також, в судовому засіданні прокурор підтримав заяву за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 в повному обсязі та просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 від 18.04.19, а саме: зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» повернути державному підприємству «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, ) державне нерухоме майно - окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2), загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі нежитлове приміщення № 1 площею 52,6 кв. м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі нежитлові приміщення гаражів № № 1, 2, 3, 4, площею 209,9 кв. м.;

- приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв. м. та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв. м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі нежитлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв. м. та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м., шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 50-А, кв. 11, ) із зазначеної будівлі.

Представник позивача 1 підтримав заяву прокурора в повному обсязі та просить суд задовольнити вказану заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.04.21 проти заяви прокурор заперечив в повному обсязі з підстав викладених у запереченні за вих. від 16.04.21 на заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконання у справі № 908/1662/18.

Представник позивача 2 в судове засідання 19.04.21 не з`явився, про причини такої неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним до законодавства чином.

Розглянувши заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18, суд дійшов висновку про наступне.

В обґрунтування наведеної вище заяви прокурор зазначає, що на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 по справі 908/1662/18, судом 05.11.19 видано наказ, який звернуто до примусового виконання. Постановою Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.11.19 відкрито виконавче провадження № 60526926 з примусового виконання зазначеного рішення суду, копію якої направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією. Вказаною постановою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. У строк, наданий державним виконавцем, рішення суду боржником не виконано, що підтверджується актом державного виконавця від 20.11.19 яким зазначено, що при виході за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України 50-а, кв. 11 з`ясовано, що за вказаною адресою знаходиться офіс боржника ТОВ «Інмедсервіс-Плюс», потрапити в приміщення офісу не вдалось, копія постанови про відкриття виконавчого провадження залишена у дверях офісу. На адресу керівників та засновників ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» 21.11.19 державним виконавцем скеровано вимогу, в порядку ст.ст. 18, 19, 26, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», про виконання боржником рішення суду протягом 10 робочих днів. На адресу Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі 04.12.19 від боржника ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» надійшов лист про направлення до Касаційного господарського суду Верховного суду касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 та рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18. Прокурор наголошує, що вказані обставини свідчать про обізнаність ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» про відкриття на підставі постанови Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 06.11.19 виконавчого провадження № 60526926 з примусового виконання рішення суду. Відповідно до ухвали Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.19 виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 зупинено до закінчення його перегляду у касаційному порядку. Постановою державного виконавця від 04.12.19 вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 зупинено. Відповідно до постанови Верховного суду України від 09.09.20 касаційна скарга ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» залишена без задоволення, постанова Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 та рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 залишено без змін, у зв`язку з чим, державним виконавцем 28.09.20 винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. В порядку ст. ст. 18, 29, 26, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 28.09.2020 скеровано на адресу ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» вимогу щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 протягом 10 робочих днів, копію якої направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією. З метою перевірки реального виконання рішення суду, державним виконавцем 19.10.20 здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18, про що складено акт державного виконавця, відповідно до якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано. Ухвалою господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 від 08.12.20 відмовлено ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 та рішення суду від 18.04.19 залишено в силі. З метою перевірки можливого виконання рішення господарського суду у справі № 908/1662/18, державним виконавцем 14.12.20 здійснено вихід за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18, про що складено акт державного виконавця, відповідно до якого встановлено, що рішення суду боржником не виконано. На адресу боржника та його засновників 14.12.20 скеровано вимогу державного виконавця про виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Для з`ясування об`єктивних причин невиконання рішення суду боржником, державним виконавцем 28.12.20 скеровано директору ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» виклик, який у подальшому директором ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» проігноровано. Крім того, як зазначає прокурор, для забезпечення виконання рішення господарського суду Запорізької області, державним виконавцем 28.12.20 також скеровано на адресу боржника та засновників вимогу про виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, кднак, боржником зазначену вимогу також проігноровано. На адресу боржника та його засновників 12.01.21 скеровано вимогу про проведення виконавчих дій, якою зобов`язано керівника ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» з`явитись 01.02.21 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18 для проведення виконавчих дій. За результатами виконавчих дій, що були проведені 01.02.21, встановлено, що боржник ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» на проведення виконавчих дій не з`явився, рішення суду не виконав, про проведення виконавчих дій був повідомлений належним чином, заяв та клопотань від боржника не надходило. Крім того, прокурор повідомив суд, що під час реалізації прокурором права сторони виконавчого провадження, передбаченого ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а саме під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 60526926 встановлено, що вся кореспонденція, направлена на адреси боржника ( АДРЕСА_1 (адреса, зазначена в наказі) та м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18 (адреса офісу боржник та приміщення, яке має бути повернуто) повертається до Дніпровського відділу ДВС у м. Запоріжжі у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, повідомлення боржником Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі про подання касаційної скарги на рішення судів, оскарження винесених постанов про накладення на штрафу, направлення адвокатських запитів свідчить про обізнаність ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» з відкритим виконавчим провадженням та відповідно наявністю обов`язку у боржника з виконання рішення суду про зобов`язання повернути державне нерухоме майно. На теперішній час є всі підстави вважати, що боржник навмисно не отримує кореспонденцію, яка направляється на його адресу Дніпровським ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Боржник жодних заходів для виконання рішення суду не вживає, так само як і не повідомляє державного виконавця про наявність об`єктивних причин, які б могли ускладнити виконання боржником рішення суду. Таким чином, прокурор вважає, що відбувається затягування часу боржником ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» з метою невиконання рішення суду. Також, прокурор доводить суд до відому, що за фактом невиконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 від 18.04.19 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003138 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Досудове розслідування на теперішній час триває. Резолютивною частиною рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1662/18 від 18.04.19 визначено порядок виконання рішення шляхом особистого зобов`язання повернути державному підприємству «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» по акту приймання-передачі державне нерухоме майно. Тобто, забезпечення реального виконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/1662/18, в силу вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у спосіб, установлений судом, без особистої участі боржника у зв`язку з його ухилення від виконання рішення є неможливим. Єдиним можливим шляхом забезпечення фактичного виконання даного рішення суду на теперішній час, на думку прокурора, є його виконання в порядку виселення боржника, передбаченому ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», яке відбувається у примусовому порядку наступним чином: державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Тому, прокурор просить суд задовольнити заяву за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18.

Розглядаючи наведену вище заяву судом враховано наступне.

Статтею 1291 Конституції України унормовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 1, 3 ст. 3 ГПК України визначено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Згідно із ч. 1 ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 3 ст. 327 ГПК України унормовано, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії). Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Також, відповідно до ч. 2. ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 позовні вимоги керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - регіонального відділення Фонду державного майна по Запорізькій області та Державного підприємства Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Інмедсервіс-Плюс неустойки та зобов`язання повернути нерухоме майно задоволено частково. Вирішено:

1. Зобов`язати ТОВ Інмедсервіс-Плюс повернути ДП Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка по акту приймання-передачі державне нерухоме майно окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2) загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі не житлове приміщення № 1 площею 52,6 кв.м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі не житлові приміщення гаражів №№ 1, 2, 3, 4 площею 209,9 кв.м.; приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв.м.та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв.м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі не житлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв.м.та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19, господарським судом Запорізької області 05.11.19 видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 09.09.20 касаційну скаргу ТОВ «Інмедсервіс-Плюс» залишено без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.10.19 у справі господарського суду Запорізької області № 908/1662/18, залишено без змін та зобов`язано поновити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19.

Станом на час винесення вказаного процесуального рішення суду не надано доказів про виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 по справі № 908/1662/18.

Прокурором надано низку вимог Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про проведення виконавчих дій, а також викликів-вимог, які було надіслано боржнику, директору та засновникам для проведення виконавчих дій на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 по справі № 908/1662/18, однак останніми проігноровано вимоги Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Інших документів (доказів) матеріали цієї справи не містять.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 наведеного вище Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України Про виконавче провадження визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у т.ч. коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Вбачається, що у даному випадку визначений у рішенні суду та в наказі спосіб захисту порушеного права передбачений нормами цивільного законодавства України.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що на стадії виконання рішення суду про зобов`язання повернути майно, останнє, що реалізуються в порядку визначеному розділом VIII Виконання рішень немайнового характеру Закону України Про виконавче провадження та пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 № 512/5.

Так, пунктами 1, 2 розділу 9 Виконання рішень немайнового характеру Інструкції з організації примусового виконання рішень (затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 № 512/5 передбачено, що виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

У разі невиконання боржником рішення у встановлений виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до ст. 75 Закону та застосовуються інші заходи, передбачені Законом.

Статтею 63 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом 3 робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Визначений в рішенні господарського суду від 18.04.19 спосіб виконання судового рішення передбачає добровільне його виконання за участі боржника.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, ст. 10 Закону України Про виконавче провадження визначено один з таких заходів примусового виконання рішень як: вилучення в боржника і передача стягувачу предметів.

Статтею 60 Закону України Про виконавче провадження передбачено такий захід примусового виконання рішення, як передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі.

Так, згідно із ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону, під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень (затв. постановою Міністерства юстиції України від 02.04.12 № 512/5), виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті.

У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Судом враховано, що спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено таких спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення. Зокрема, до вказаного способу захисту належить витребування майна (повернення майна, як рухомого так і нерухомого) з чужого незаконного володіння, яким керувався суд задовольняючи позов про витребування майна від боржника на користь стягувача.

Згідно із ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або заміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Суд вважає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Отже, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення.

Разом з тим, поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Рішенням господарського суду від 18.04.19 у цій справі визначено спосіб добровільного виконання судового рішення, який не дозволяє державному виконавцю належним чином виконати рішення за відсутності боржника, що не призводить до відновлення порушених прав стягувача ДП Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка».

Разом з тим, рішення господарського суду може бути виконано в інший порядок з урахуванням положень статей 10, 60 Закону України Про виконавче провадження, пп. 23, 24 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, тобто без участі боржника.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.12 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.12№ 11-рп/2012).

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.05 р. у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (рішення від 17.05.2005 р. у справі «Чіжов проти України» п. 40, заява № 6962/02). Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Окрім того, вирішуючи справу Шмалько проти України Європейський суд з прав людини в п. 43 свого рішення від 20.07.04 дійшов наступного висновку: Суд наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду однієї зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Також, як зазначив Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12 № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення у справі Шмалько проти України від 20.07.04). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, з чим погодився і Конституційний Суд України в абзаці 11 п.п. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.11 № 2-рп/2011.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 задовольнити. Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 із зобов`язання ТОВ Інмедсервіс-Плюс (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 50-А, кв. 11, ) повернути державному підприємству Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18, ) по акту приймання-передачі державне нерухоме майно окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2) загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі не житлове приміщення № 1 площею 52,6 кв.м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі не житлові приміщення гаражів №№ 1, 2, 3, 4 площею 209,9 кв.м.; приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв.м.та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв.м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі не житлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв.м.та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м., на інший спосіб виконання рішення суду, а саме: зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 50-А, кв. 11, ) повернути державному підприємству «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, ) державне нерухоме майно - окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2), загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі нежитлове приміщення № 1 площею 52,6 кв. м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі нежитлові приміщення гаражів № № 1, 2, 3, 4, площею 209,9 кв. м.;

- приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв. м. та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв. м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі нежитлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв. м. та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м., шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 50-А, кв. 11, ) із зазначеної будівлі.

Суд звертає увагу заявника на ту обставину, що згідно із роз`ясненнями викладеними в абз. 3 п. 7.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9, ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі відповідних положень Закону України Про виконавче провадження, тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 11, 18, 20, 24, 42, 46, 53, 77, 80, 232, 234, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву в.о. керівника Вознесенівської окружної прокуратури за вих. від 05.02.21 № 34-769вих21 про зміну способу та порядку виконання рішення, що підлягає виконанню у справі № 908/1662/18 задовольнити.

2. Змінити спосіб і порядок виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.04.19 у справі № 908/1662/18 в частині «зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Інмедсервіс-Плюс (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 50-А, кв. 11, ) повернути державному підприємству Науково-дослідний та проектний інститут Укрдіпрогазоочистка (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд. 18, ) по акту приймання-передачі державне нерухоме майно окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2) загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі не житлове приміщення № 1 площею 52,6 кв.м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі не житлові приміщення гаражів №№ 1, 2, 3, 4 площею 209,9 кв.м.; приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв.м.та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв.м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі не житлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв.м.та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м.» на «зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 50-А, кв. 11, ) повернути державному підприємству «Науково-дослідний та проектний інститут «Укрдіпрогазоочистка» (69006, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, ) державне нерухоме майно - окремо розташовану двоповерхову будівлю (літера Б-2), загальною площею 800,5 м2 розміщену за адресою: м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, 18, а саме:

- вбудоване в підвальний поверх будівлі нежитлове приміщення № 1 площею 52,6 кв. м.;

- вбудовані в перший поверх будівлі нежитлові приміщення гаражів № № 1, 2, 3, 4, площею 209,9 кв. м.;

- приміщення № 5 (кімнати з № 1 по № 11 включно) площею 132 кв. м. та сходову клітину № 12 площею 16,3 кв. м.;

- вбудовані в другий поверх будівлі нежитлові приміщення (кімнати з № 14 по № 27 включно) площею 373,6 кв. м. та сходову клітину № 13 площею 16,1 кв.м., шляхом виселення товариства з обмеженою відповідальністю «Інмедсервіс-Плюс» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 50-А, кв. 11, ) із зазначеної будівлі».

3. Екземпляр даної ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст. 255 ГПК України підлягає оскарженню.

Суддя В.Л. Корсун