СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" квітня 2021 р. Справа № 905/1829/20

Суддя Медуниця О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги першого відповідача (вх.1215) на рішення Господарського суду Донецької області від 23.02.2021 (повний текст складено 05.03.2021, суддя Огороднік Д.М.) у справі № 905/1829/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця",

(вул.Привокзальна, 22, м. Лиман, Краснолиманський район, Донецька область,

84404, )

до:

1) Маріупольської міської ради Донецької області (пр. Миру, 70, м. Маріуполь,

Донецька обл., 87500, )

2) Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500,

Донецька обл., м. Маріуполь, пр.-т Миру, б. 70, )

про стягнення коштів у розмірі 471635,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулася до Господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області про стягнення коштів у розмірі 471635,61 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.02.2021 у справі №905/1829/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл.., м. Маріуполь, пр.-т Миру, б. 70, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька обл., м.Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) 471635 (чотириста сімдесят одну тисячу шістсот тридцять п`ять) грн 61 коп, судовий збір у розмірі 7074 (сім тисяч сімдесят чотири) грн 53 коп. Відмовлено у задоволенні позовних вимог до Маріупольської міської ради Донецької області.

Перший відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на те, що його повний текст він отримав поштою 18.03.2021, а до відділу судового захисту юридичного департаменту Маріупольської міської ради повний текст рішення суду було передано 29.03.2021, що підтверджується відповідним штампом на його копії.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно підпунктів 1.2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позову у цій справі сплаті позивачем правильно сплачений судовий збір в розмірі 7074,53 грн. (1,5% ціни позову), про що свідчить платіжне доручення №3063480 від 22.09.2020 (а.с.5 т.1).

Отже, за подання апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір в розмірі 10611,80 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Першим відповідачем не надано суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

В апеляційній скарзі перший відповідач просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що Маріупольській міській раді необхідний час для взяття юридичних та фінансових зобов`язань, отримання в подальшому фінансування та перерахування коштів згідно призначення.

Судова колегія, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, відповідно до якої, положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом позову у цій справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання першого відповідача про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи наведене, апелянтом не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до статті 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Перший відповідач додав до апеляційної скарги фіскальні чеки ПАТ «Укрпошта» від 16.04.2021 як докази направлення копії апеляційної скарги позивачу та другому відповідачу.

Однак, першим відповідачем не надано суду описів вкладення до цінних листів, як того вимагає ст.259 ГПК України.

Отже, у суду відсутня можливість встановити, які саме документи та на яку адресу були направлені першим відповідачем.

Оскільки апелянтом не виконано вимоги пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши клопотання першого відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Таким чином для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення суду прийнято 23.02.2021, його повний текст підписано 05.03.2021.

Перший відповідач отримав повний текст оскаржуваного рішення суду поштою 18.03.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.227 т.2).

Отже, в строк до 07.04.2021 перший відповідач мав право, при зверненні із апеляційною скаргою, на поновлення строку на подання апеляційної скарги на підставі ч.2 ст.256 ГПК України.

Апеляційна скарга направлена до Східного апеляційного господарського суду 16.04.2021, про що свідчить поштовий конверт.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перший відповідач посилається на те, що до відділу судового захисту юридичного департаменту Маріупольської міської ради повний текст рішення суду було передано 29.03.2021, що підтверджується відповідним штампом на його копії.

Судова колегія зазначає, що встановлений внутрішній порядок розподілу роботи або документації не може впливати на обчислення процесуальних строків. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.05.2020 у справі №922/942/19.

Враховуючи наведене, доводи апелянта не можуть бути розцінені судом, як поважні обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вони зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника.

Першим відповідачем в клопотання не доведено наявність об`єктивних перешкод для звернення у передбачений законом строк із апеляційною скаргою.

Відповідно до частини 3 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що першому відповідачу слід надати суду:

-докази сплати судового збору в розмірі 10611,80 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі;

-докази надіслання копії апеляційної скарги учасникам справи листом з описом вкладення;

-вказати інші доводи в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання першого відповідача про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу залишити без руху.

3. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.Є. Медуниця