РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 м. КиївСправа № 910/2012/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІМЕЙДЖ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ";

про: стягнення 45.361,77 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІМЕЙДЖ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ" (далі - відповідач) про стягнення 45.361,77 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після розірвання укладеного між сторонами спору договору суборенди від 29.05.2019 № 290519 відповідачем не здійснено повернення гарантійного платежу, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогою про стягнення з відповідача 45.361,77 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2012/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як суборендарем, та відповідачем, як суборендодавцем, укладено договір суборенди від 29.05.2019 № 290519 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується передати позивачу в тимчасове платне користування приміщення, а позивач зобов`язується прийняти приміщення в суборенду, сплачувати за користування приміщення суборендну плату і повернути приміщення з суборенди відповідачу в порядку та на умовах визначених Договором (п. 2.1 Договору).

Пунктом 7.1 Договору визначено, що сторони домовились, що позивач зобов`язується до 30.06.2019 включно з моменту підписання Договору перерахувати на рахунок відповідача гарантійний платіж в розмірі 90.723,54 грн. без ПДВ.

Положеннями пункту 7.5 Договору, зокрема, передбачено, що у випадку дострокового розірвання цього договору за домовленістю сторін, гарантійний платіж повертається позивачу протягом п`яти банківських днів з дати припинення/розірвання Договору, при умові відсутності будь-яких заборгованостей позивача перед відповідачем за цим договором та відсутності у відповідача будь-яких претензій до стану приміщення.

Між сторонами спору підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі від 29.05.2019 № б/н, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв приміщення за Договором.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладені між сторонами Договори за своєю правовою природою є договорами піднайму (суборенда), тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

Статтею 774 ЦК України унормовано, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об`єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Так позивачем, на виконання умов Договору здійснено перерахування на користь відповідача суми гарантійного платежу за Договором в розмірі 90.723,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.06.2019 № 167, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Між сторонами спору укладено додаткову угоду від 09.09.2020 № б/н до Договору, відповідно до положень якої:

- сторони дійшли згоди щодо розірвання Договору (п. 1);

- договір вважається розірваним з дати: 30.09.2020 (п. 2);

- поверненню позивачу підлягає гарантійний платіж в сумі 45.361,77 грн., сплачений позивачем за Договором в порядку, передбаченому п. 7.4 Договору, протягом п`яти банківських днів з дати розірвання Договору.

Між сторонами спору підписаний та скріплений печатками акт прийому-передачі від 30.09.2020 № б/н, відповідно до якого позивач повернув, а відповідач прийняв приміщення за Договором без претензій та зауважень.

Проте, відповідачем не здійснено повернення гарантійного платежу позивачу у встановлений строк, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача суми гарантованого платежу за Договором в розмірі 45.361,77 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача суми гарантійного платежу в розмірі 45.361,77 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у вигляді суми гарантійного платежу в розмірі 45.361,77 грн. грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ МЕНЕДЖМЕНТ" (Україна, 04071, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОНЧАРНА, будинок 7А, офіс 32, ідентифікаційний код: 42275902) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІМЕЙДЖ" (Україна, 04053, місто Київ, пл. Львівська, будинок 4А, офіс 8, ідентифікаційний код: 41565477) заборгованість у вигляді суми гарантійного платежу в розмірі 45.361 (сорок п`ять тисяч триста шістдесят одна) грн. 77 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац