ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа№ 910/9844/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Олейнік Н.О., дов. від 22.02.2021 року №2908-К-О;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився,

розглядаючи апеляційну скаргу приватного підприємства "БГФ-АГРО"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року про повернення зустрічної позовної заяви

за зустрічною позовною заявою приватного підприємства "БГФ-АГРО"

до акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

про визнання відсутнім права вимоги

у справі №910/9844/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

до 1. приватного підприємства "БГФ-АГРО",

2. ОСОБА_1

про солідарне стягнення 179 666, 64 грн., -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства "БГФ-АГРО" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 179 666, 64 грн.

Ухвалою від 03.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9844/20, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

12.01.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява приватного підприємства "БГФ-АГРО" до акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання відсутнім у Банку права вимоги зі сплати грошових коштів за кредитним договором від 25.06.2019 року б/н.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року зустрічну позовну заяву приватного підприємства "БГФ-АГРО" до акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання відсутнім права вимоги - повернуто заявнику.

Мотивуючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що приватним підприємством "БГФ-АГРО" пропущено строк на подання зустрічної позовної заяви. Чинним законодавством не передбачено порядку поновлення строку на подання зустрічної позовної заяви.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції апелянт - приватне підприємства "БГФ-АГРО" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року скасувати, справу направити до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не прийняв до уваги те, що у пред`явленій зустрічній позовні заяві ПП "БГФ-АГРО" порушувало перед судом питання поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви. Проте суд першої інстанції безпідставно не розглянув дане клопотання та прийшов до висновку про неможливість поновлення пропущеного строку на подання зустрічної позовної заяви.

08.02.2021 року через канцелярію суду від представника акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі №910/9844/20 та призначено справу до розгляду на 30.03.2021 року.

30.03.2021 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 року призначено судове засідання на 20.04.2021 року.

20.04.2021 року через канцелярію суду від представника ПП «БГФ-АГРО» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з участю представника у іншому судовому засіданні в господарському суді міста Києва.

Колегія судді, у судовому засіданні, 20.04.2021 року заслухавши думку представника позивача стосовно клопотання, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотання, зважаючи на наступне.

Згідно з приписами п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010 року, "Смірнова проти України" від 08.11.2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 року та інші

Крім того, статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 202 ГПК України) є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 20.04.2021 року за відсутності представника відповідача 1. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач 1 був завчасно повідомлений про час та місце слухання справи, отже мав можливість, як юридична особа, укласти договір з іншим представником, який мав би можливість бути присутнім у судовому засіданні.

Також, 23.02.2021 року (а.с. 85 мат.ос.), апелянт звертався з клопотанням про усунення недоліків апеляційної скарги просив витребувати з господарського суду міста Києва всі матеріали справи №910/9844/20 посилаючись на підпункт 17.10 пункту 1 розділу ХІ «Перехідних положень» ГПК України.

Колегія суддів, зазначає, що згідно з підпунктом 17.10 пункту 1 розділу ХІ «Перехідних положень» ГПК України, визначено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу (крім ухвал про відмову у прийнятті або повернення зустрічного позову, про відмову у прийнятті або повернення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження), чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, ухвал про зупинення провадження у справі, які подані з пропуском строку на їх оскарження, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали.

В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги. У разі необхідності суд апеляційної або касаційної інстанції може витребувати також копії інших матеріалів справи;

Отже, зазначеним пунктом, чітко визначено, що всі матеріали справи передаються у випадку оскарження ухвал передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17, 19, 21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, в інших випадках передаються копії матеріалів справи необхідні для розгляду скарги, тому клопотання відповідача 1 про витребування матеріалів справи є безпідставним та необґрунтованим, задоволенню не підлягає.

У судове засідання 20.04.2021 року представник позивача вказав на те, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у липні 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до приватного підприємства "БГФ-АГРО" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 179 666,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1, як боржником та відповідачем 2, як поручителем, взятих на себе зобов`язань в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів, отриманих за кредитним договором від 25.06.2019 року б/н.

03.08.2020 року ухвалою господарського суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9844/20, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень до 03.09.2020 року.

26.08.2020 року до суду першої інстанції відповідач 1 направив заяву про зміну поштової адреси. (а.с. 17 мат.ос.)

Окрім того, 21.09.2020 року представник відповідача 1 подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву (а.с. 18 мат.ос.), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначений відзив був підписаний адвокатом ПП «БГФ-Агро» Новаковським П.М.

12.10.2020 року (а.с. 29 мат.ос.) суд ухвалив здійснювати розгляд справи №910/9844/20 без виклику представників сторін за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання призначити на 12.11.2020 року, запропонувати сторонам подати додаткові пояснення, розрахунки та встановити строки на вчинення процесуальних дій. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати у строк до 06.11.2020 року.

За наслідками судового засідання 12.11.2020 року суд першої інстанції ухвалив відмовити у задоволенні заяви відповідача 1 про залишення позову без розгляду, відкласти підготовче засідання у справі на 02.12.2020 року. Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду в строк до 30.11.2020 року з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань.

За наслідками судового засідання 02.12.2020 року суд ухвалив продовжити підготовче провадження у справі №910/9844/20 на 30 днів до 11.01.2021 року (включно), відкласти підготовче засідання на 13.01.2021 року та визначити строк для подання заяв, клопотань, заперечень до 11.01.2021 року.

12.01.2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява приватного підприємства "БГФ-АГРО" до акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання відсутнім у Банку права вимоги зі сплати грошових коштів за кредитним договором від 25.06.2019 року б/н, зазначена заява була підписана адвокатом ПП "БГФ-АГРО" Новаковським П.М. (а.с. 33 мат.ос.)

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року зустрічну позовну заяву приватного підприємства "БГФ-АГРО" до акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про визнання відсутнім у Банку права вимоги зі сплати грошових коштів за кредитним договором від 25.06.2019 року б/н повернуто заявнику.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що відповідач 1 пропустив строк на подання зустрічної позовної заяви, визначений відповідно до вимог ст. 180 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

За приписами частини 1 статті 178 ГПК України в строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

За приписами статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалось вище ухвалою господарського суду від 03.08.2020 року відкрито провадження у даній справі та пунктом 3 резолютивної частини встановлено відповідачам строк для надання обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження в справі. Крім того пунктом 6 резолютивної частини повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення необхідно подати до 03.09.2020 року.

21.09.2020 року до господарського суду міста Києва представником ПП «БГФ-АГРО» було подано відзив на позову заяву, зазначений відзив був підписаний адвокатом ПП «БГФ-Агро» Новаковським П.М.

Отже, представник відповідача 1 неодноразово звертався до суду першої інстанції з заявами та клопотання, також надав відзив на позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів оскарження, ПП «БГФ-АГРО» звернувся з зустрічною позовною заявою, яка також підписана адвокатом ПП «БГФ-Агро» Новаковським П.М., лише 12.01.2021 року чим порушив строки на звернення, встановлені судом першої інстанції.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач 1, з часу отримання позовної заяви та направлення до суду заяви про зміну адреси, а саме з 25.08.2020 року, знав про звернення до нього позивача з позовною заявою та відповідно не був позбавлений права надати зустрічну позовну заяву, в строки визначенні ст. 180 ГПК України.

При цьому, безпідставними є доводи відповідача 1 про те, що звертаючись 12.01.2021 року із зустрічною позовною заявою, він просив поновити строк на подання зустрічної позовної заяви, але судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено в його поновленні, зважаючи на наступне.

Згідно з приписами п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010 року, "Смірнова проти України" від 08.11.2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 року та інші.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції в період з 31.08.2020 року по 11.01.2021 року було надано достатній та тривалий час для надання можливості сторонам скористатись своїм правом для надання клопотань, заяв, заперечень щодо розгляду справи, в свою чергу ПП «БГФ-АГРО» не скористалося своїм правом для надання у встановлений судом термін зустрічної позовної заяви, а звертаючись з клопотання про поновленням строку на подання зазначеної заяви, апелянт належним чином не обґрунтував причини пропуску визначеного строку.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Як вбачається з електронної системи «Діловодство» представник ПП «БГФ-АГРО» звернувся до суду першої інстанції 26.08.2020 року з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а також подав заяву про зміну поштової адреси відповідача 1 (а.с. 17 мат.ос.). Також судом зазначено, що відповідач 1 ознайомився з матеріалами справи та ухвалою про відкриття провадження 31.08.2020 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що ПП «БГФ-АГРО» звертаючись з клопотання про поновлення стоку на звернення із зустрічною позовною заявою, не зазначило обставин, в обґрунтування поважності причин такого пропуску.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідності до ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява підлягає поверненню скаржнику, оскільки була подана до суду 12.01.2021 року, тобто з пропуском визначеного процесуального строку.

Згідно з частиною 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що ухвала господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року про повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає йому у зверненні до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом обов`язків в загальному порядку. Окрім того, при розгляді справи відповідач 1 не позбавлений права заперечувати щодо задоволення позовних вимог, в тому числі з підстав зазначених ним у зустрічній позовній заяві.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року у справі №910/9844/20.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "БГФ-АГРО" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року у справі №910/9844/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.01.2021 року у справі № 910/9844/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/9844/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.04.2021

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко