ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Справа № 915/80/21

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справу

за позовом: фізичної особи - підприємця Стартовойт Дмитра Вікторовича,

АДРЕСА_1 ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ", 54020, м. Миколаїв, вул. Громадянський узвіз, 1/1 ()

про стягнення заборгованості

встановив:

Фізичною особою - підприємцем Стартовойт Дмитром Вікторовичем (далі-підприємець Стартовойт) пред`явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ""Нікморсервіс Ніколаєв" з вимогами про стягнення грошових коштів у сумі 138138 грн. 74 коп., із яких: 127000 грн. 00 коп. -оплата за товар; 4977 грн. 60 коп. - 3 % річних; 6161 грн. 14 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, з посиланням на порушення відповідачем зобов`язань за укладеним між ними договором від 06.05.2019 №06/105/19, а саме, зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого позивач просить про стягнення з ТОВ "Нікморсервіс Ніколаєв" суми оплати, а також здійснені нарахування у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить суд про стягнення з ТОВ "Нікморсервіс Ніколаєв" грошових коштів на відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 01.02.20121 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/80/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами, встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду заяв по суті справи.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходило.

Відзивом від 26.022.2021 відповідач не заперечує наявність заборгованості, має намір її погасити та просить суд надати відповідачу відстрочку виконання грошового зобов`язання у розмірі 138138,74 грн терміном на 1 місяців.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

06.05.2019 року між ФОП Старовойт Д.В. (Продавець) та ТОВ "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" (Покупець), був укладений договір поставки №06/105/19 (надалі - Договір), предметом якого є зобов`язання постачальника передати у власність покупця Товар, та зобов`язання покупця прийняти та сплатити вартість Товару на умовах і у порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що найменування, кількість, номенклатура і вартість Товару, що поставляється, визначається і вказується сторонами у підписаних видаткових накладних, згідно з раніше виставлених і узгоджених рахунків-фактур, які є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено ціну договору, зокрема вона вкладається із загальної вартості Товару, поставленого Постачальником протягом терміну дії Договору, на підставі узгоджених Покупцем рахунків-фактур на Товар, та зазначеного в підписаних Покупцем видаткових накладних.

Оплата за партію Товару здійснюється покупцем на підставі узгодженого рахунку-фактури шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника 100 % авансовим платежем. Датою здійснення платежу вважається дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця. Розрахунки за товар здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 33., З.4., 3.6. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору поставка Товару здійснюється на умовах ОАР (Інкотермс 2010) на склад Перевізника «Нова пошта» м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 62,або «Нічний експрес» м. Миколаїв, вул. Степова, 18/1, або «Деливері» м. Миколаїв, вул. м. Морськая, 112 чи в іншу адресу (склад), узгоджений з покупцем.

Пунктами 4.2., 4.З., 4.4, Договору визначено, що Постачальник здійснює поставку Товару з дати отримання заявки (письмової/усної) від покупця протягом 2 (двох) робочих днів після проведення передплати, якщо інший термін не обумовлений сторонами в виставленому узгодженому рахунку-фактурі. Дата отримання постачальником заявки відповідає даті виставлення рахунку-фактури. Передача товару здійснюється на складі Покупця на підставі оригіналів супровідних документів (видаткова накладна). Датою поставки товару вважається дата отримання покупцем партії товару та оригіналу підписаної видаткової накладної на товар.

Відповідальність сторін по договору визначена розділом 5 Договору. Так, пунктом 5.1. передбачено, що сторона договору, майнові інтереси, якої порушено в результаті не виконання або неналежного виконання зобов`язань за договором іншою стороною, має право вимагати повного відшкодування заподіяних їй цією стороною збитків, під якою розуміються витрати, які сторона, чиї права та інтереси порушені, зазнала або може зазнати для відновлення своїх прав та інтересів (реальні збитки).

Відповідно до п.5.8. Договору, оплата штрафних санкцій згідно із законом і за договором не звільняє сторони від обов`язку виконання умов цього договору.

Вирішення спорів по Договору регулюється пунктами 7.1., 7.2. Договору, згідно яких, всі розбіжності і суперечки, які можуть виникнути між сторонами в результаті або у зв`язку з невиконанням або не належним виконанням цього Договору, вирішуються шляхом проведення мирних переговорів. Якщо сторони не можуть дійти згоди в результаті мирних переговорів, спір підлягає вирішенню в судовому порядку згідно з чинним законодавством України.

Дію договору визначено пунктом 8.1 Договору, відповідно до якого він набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 р., а в частині виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань - до повного їх виконання.

Так, за своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) даний договір вважаються укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України та є обов`язковим для виконання сторонами.

За результатом усної домовленості між сторонами на поставку товару, а саме пиломатеріалів не обрізних хв. 40 мм. у кількості 65, 34 куб. м., на умовах Договору, постачальником було виставлено рахунок на оплату №9 від 07.10.2019 р. на загальну суму 186 219,00 грн.

Поставку Товару, зокрема пиломатеріалів не обрізних хв. 40 мм. у кількості 65.34 куб. м. було здійснено позивачем 07.10.2019 року та прийнято покупцем, про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна №9 від 07.10.2019 р. вартість поставленого товару становить 186 219 (сто вісімдесят шість тисяч двісті дев`ятнадцять) грн.. 00 коп.

З наведеного вище слідує, що постачальником було повністю виконано свої зобов`язання за Договором.

В зв`язку з не оплатою покупцем отриманого ним товару, 20 грудня 2019 року на адресу відповідача, позивачем було направлено лист з вих. №7, з вимогою оплатити заборгованість в розмірі 186 219, 00 грн. протягом 3 (трьох) банківських днів.

03 лютого 2020 року на банківський рахунок постачальника надійшли від покупця кошти на виконання зобов`язань по Договору в сумі 6 219, 00 грн.

19 лютого 2020 року на банківський рахунок постачальника надійшли від покупця кошти на виконання зобов`язань по Договору в сумі 3 000, 00 грн.

13 березня 2020 року на банківський рахунок постачальника надійшли від покупця кошти на виконання зобов`язань по Договору в сумі 10 000, 00 грн.

22 квітня 2020 року на банківський рахунок постачальника надійшли від покупця кошти на виконання зобов`язань по Договору в сумі 5 000, 00 грн.

22 вересня 2020 року, позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію за вих, №15 з вимогою виконати зобов`язання по Договору та перерахувати на розрахунковий рахунок постачальника суму заборгованості в розмірі 162 000, 00 грн.

06 листопада 2020 року, на адресу позивача було направлено лист за вих.. №1493, згідно якого, ТОВ «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ», у відповідь на претензію №15 від 22.09.2020 р. повідомляє, що ним дійсно було допущено виникнення заборгованості по Договору від 06.05.2019 року, що зокрема було зумовлено неочікуваним надзвичайним станом в країні, введеним розпорядженням КМУ №338-р від 25.03.2020 р. та продовженим постановою КМУ від 20.05.2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУГО-19», спричиненої коронавірусом 3 АК.8-СоУ-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» до 22.06.2020 р. - що спричинило переформатування роботи підприємства та призвело до перегляду фінансової політики контрагентів Відповідача та ускладнило економічне планування через недонадходження грошових коштів.

Також вказаним листом відповідач гарантує здійснення усіх необхідних заходів задля погашення найближчим часом суми боргу, що залишився.

Згідно платіжного доручення №1652 від 20.07.2020 р., на банківський рахунок постачальника, покупцем перераховані кошти на виконання зобов`язань по Договору, в сумі 10 000,00 грн.

Згідно платіжного доручення №1732 від 24.07.2020 р., на банківський рахунок постачальника, покупцем перераховані кошти на виконання зобов`язань по Договору, в сумі 10 000,00 грн.

Згідно платіжного доручення №2357 від 30.10.2020 р., на банківський рахунок постачальника, покупцем перераховані кошти на виконання зобов`язань по Договору, в сумі 5 000, 00 грн.

09 грудня 2020 року, позивачем на адресу відповідача було направлено повторну Претензію за вих. №12 з вимогою виконати зобов`язання по Договору та перерахувати на розрахунковий рахунок постачальника суму заборгованості в розмірі 137 000, 00 грн., протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання претензії.

Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків складеного позивачем, станом на 24.12.2020 року, розмір заборгованості ТОВ «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ» перед ФОП Старовойт Д. В. по Договору, становить 127 000, 00 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором поставки №06/105/19 від 06.05.2019 в загальній сумі 138138,74 грн.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов спірного договору позивач поставив відповідачу пиломатеріали, що підтверджується видатковою накладною:

-№ 9 від 07.10.2019 року на суму 186219,00 грн.;

Відповідач за отриманий від позивача товар, в порушення умов договору №, не розрахувався (частково на суму 44219 грн.) , внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за отримані згідно Договору нафтопродукти склав 127000 грн.

Відповідачем наявність заборгованості в сумі 127000 грн.. не спростовано.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 127000 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо нарахувань 3 % річних та інфляційних в сумі 4977,60 грн. та 6161,14 грн. відповідно за період січень-грудень 2020 р. та січень-жовтень 2020 р. відповідно, то судом перевірено відповідні нарахування за допомогою програми IpLex, які є арифметично вірними.

Судовий збір у сумі 2270 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно клопотання відповідача про розстрочення виконання грошового зобов`язання терміном на 6 місяців із погашенням рівними частинами щомісяця, суд зазначає наступне.

Звертаючись із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення, боржник вказує, що визнає наявність заборгованості, не відмовляється та не ухиляється від її погашення, однак зазначає про існування на сьогоднішній день обставин, що не залежать від нього, які унеможливлюють виконання судового рішення найближчим часом.

Боржник зазначає, що через дії третіх осіб та карантинні заходи протягом року, не мав можливість здійснювати господарську діяльність, не отримував достатніх грошових надходжень для виконання своїх грошових зобов`язань, що спричинило збитки, недоотримання грошових надходжень, втрату клієнтів та накопичення кредиторської заборгованості.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України).

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Господарський суд, керуючись принципами змагальності і диспозитивності, при вирішенні клопотання відповідача бере до уваги, що позивачем будь-яких заперечень щодо нього не подано, наявності підстав для вітсрочення виконання рішення, на які посилається відповідач, не спростовано.

Враховуючи обставини, наведені відповідачем у відзиві, які на його думку ускладнюють виконання рішення суду, ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також те, що ТОВ "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" не ухиляється від виконання своїх грошових зобов`язань, визнає позов, висловлює намір погасити заборгованість, суд вважає за можливе заяву відповідача задовольнити частково, відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 22.04.2021 у справі №915/80/21 до 10.05.2021 р.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 247-252, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" (54020, м. Миколаїв, вул. Громадянський узвіз, 1/1, ) на користь фізичної особи-підприємця Старовойта Дмитра Вікторовича ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 ) заборгованість за договором № 06/105/19 від 06.05.2019 в сумі 127000 грн. основного боргу, 4977,60 грн. - 3% річних, 6161,14 грн. - інфляційні втрати та судовий збір в сумі 2270 грн.

3. Відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних витрат до 10.05.2021 р.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль