УХВАЛА

29 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/17658/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-сервіс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021

у справі № 910/17658/19

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", позивач)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-сервіс" (далі - ТОВ "Водоканал-сервіс", відповідач, скаржник),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "К.Енерго"

про стягнення 2 351 692,05 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Водоканал-сервіс" 16.04.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі № 910/17658/19 та закрити провадження у справі № 910/17658/19.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 21.04.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 910/17658/19 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Колос І.Б.

Касаційну скаргу оформлено і подано з дотриманням вимог, установлених статтями 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

У поданій касаційній скарзі скаржник керуючись вимогами статті 517 Цивільного кодексу України, статями 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статей 56, 74-76, 80, 282, 313 ГПК України просить суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції та закрити провадження у справі.

Також скаржник вказує, що, помилковість посилання суду апеляційної інстанції на пункти 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 та пункту 40 Правил користування теплою енергією, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, полягає в тому, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 відносини у сфері постачання теплової енергії не врегульовані взагалі, а обов`язок споживача теплової енергії у відповідності до пункту 40 Правил від 03.10.2007 № 1198, проводити розрахунки за спожиту теплову енергію не впливає на обов`язок позивача надати боржникові докази переходу до нового кредитору прав у зобов`язані у відповідності до вимог частини другої статті 517 Цивільного кодексу України, та на право боржника в свою чергу не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання доказів переходу прав у зобов`язані. При цьому, у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 у справі № 2-1390/11(провадження №61-920св17), зроблено інший висновок щодо необхідності перевіряти докази, надані на підтвердження права вимоги.

На обґрунтування своєї правової позиції ТОВ "Водоканал-сервіс" із посиланням на пункти 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

З огляду на наведене, скаржник у касаційній скарзі зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції щодо прийняття облікових карток (табуляграм) в якості доказів у справах про стягнення заборгованості за договорами постачання (купівлі-продажу) теплової енергії у гарячій воді та покликання на судову практику Верховного Суду, викладену у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/6652/17, від 12.07.2018 у справі № 910/6654/17, від 12.10.2018 у справі № 910/30728/15, від 03.09.2020 у справі № 910/17662/19, від 16.02.2021 у справі № 910/17660/19 свідчить про помилкове розуміння судом апеляційної інстанції вимог частини другої статті 316 ГПК України.

ТОВ "Водоканал-сервіс" у касаційній скарзі вказує на те, що у справах № 910/6652/17 та № 910/6654/17 відповідач не ставив під сумнів табуляграми позивача, а в справі № 910/30728/15 суд і не погодився з табуляграмами позивача та застосованим тарифом.

При цьому, скаржник посилається на постанови Верховного Суду в яких наведено інші висновки щодо застосування вимог статей 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

Так, у постанові від 28.02.2018 у справі № 910/25126/15 зазначено зокрема критерії для розрахунку за договорами ПАТ "Київенерго" на підставі яких проводиться експертиза і з якими погодився суд касаційної інстанції. У постанові Вищого господарського суду України від 19.05.2015 у справі № 5011-71/17421-2012 так само викладено висновок, з яким погодився суд касаційної інстанції.

Крім цього, скаржник наводить аргументи щодо помилковості застосування судом вимог статей 56, 80, 282 ГПК України під час відмови у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження, а також твердження суду про те, що є підстави відступити від висновку Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 910/17660/16 щодо застосування вимог частини третьої статті 56 ГПК України, є безпідставними.

З огляду на викладене касаційна скарга ТОВ "Водоканал-сервіс" подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 294, 301Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/17658/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Водоканал-сервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 у справі №910/17658/19.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у засіданні Верховного Суду Касаційного господарського суду на 27 травня 2021 року о 15:00 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 302 (третій поверх).

3. Учасники справи мають право подати відзиви на касаційну скаргу до 14 травня 2021 року до Верховного Суду Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. Довести до відома учасників справи, що їх явка в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в Україні Верховний Суд роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про право сторін брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 ГПК України.

5. Витребувати матеріали справи № 910/17658/19 з Господарського суду міста Києва / Північного апеляційного господарського суду.

6. Копію даної ухвали надіслати до Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос