ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року

м. Черкаси справа № 925/1232/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Приватного підприємства "Техбуднагляд" до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про стягнення 136049,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості по договору підряду №12/08-2019 від 29.08.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала надіслана учасникам справи у встановленому порядку.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що позивачем на час розгляду справи не виконано всі, передбачені договором роботи, тому підстави для оплати вартості частини виконаних робіт відсутні.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, а представник відповідача проти них заперечив.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши представників сторін, встановив наступне.

Між Приватним підприємством «Техбуднагляд» (далі за текстом - Позивач, Підрядник) та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі за текстом -Відповідач, Платник) і Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу №18 «Вербиченька» Черкаської міської ради (далі за текстом - Третя особа, Замовник) було укладено Договір підряду №12/08-2019 від 29.08.2019р. (далі - Договір).

За Договором підряду Приватним підприємством «Техбуднагляд» було виконано на користь Замовника роботи з капітального ремонту прилеглої території (павільйони) дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №18 «Вербиченька» Черкаської міської ради за адресою: вул. Олександра Маломужа, 25 в м. Черкаси, що підтверджується Актом приймання виконаних робіт форми №КБ-2в за грудень 2019 року №1, Підсумковою відомістю ресурсів за грудень 2019 року, Розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та грудень 2019 року.

Вартість виконаних будівельних робіт становить 119 215,73 грн., що підтверджується Актом приймання виконаних робіт форми №КБ-2в за грудень 2019 року №1 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та грудень 2019 року, які підписані без доповнень та заперечень Замовником та платником.

Як вбачається із обставин справи, позивачем були повністю виконані всі умови договору, що також підтверджується відсутністю претензій відповідача чи третьої особи стосовно виконання робіт позивачем.

09.12.2019 року Підрядником до Департаменту освіти було подано лист-претензію вих. №06/12-31 від 06.12.2019р. з проханням провести розрахунок за виконані роботи в сумі 119 215,73 грн.

Пунктом 4.2 Договору підряду передбачено, що остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту і на підставі підписаних Підрядником, Замовником і Платником актів виконаних робіт за формами №КБ-2в та КБ-3.

Отже, відповідач повинен був провести розрахунок із позивачем не пізніше 12.12.2020 року.

Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору. Зокрема, представником позивача адвокатом Квашою І.В. направлялася відповідачу Вимога про сплату коштів від 26.08.2020р. №26-08/40, яку відповідач отримав 02.09.2020р. Однак, відповідачем не було сплачено борг та не надано відповідь на лист-претензію.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом положень ст. 193 Господарського кодексу, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до положень ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом (ч. І ст.612 ЦК).

Пунктом 4.1 Договору підряду передбачено, що підрядник має право підготувати та подати замовнику проміжні акти по фактично виконаним роботами, які розглядаються замовником у відповідності з даним договором.

Так як відповідач після підписання актів виконаних робіт за формами №КБ-2в та КБ-3 отримав листа-вимогу про сплату коштів 09.12.2019 року, він зобов`язаний був сплатити кошти по Договору підряду не пізніше 12.12.2019 року. Таким чином, прострочення відповідача по сплаті боргу позивачу починається з 13.12.2019 року.

Строк виконання даного зобов`язання є таким, що настав, однак відповідач не сплатив основний борг сумою 119 215,73 грн.

У відповідності до п. 3.3. Договору підряду, платіжні зобов`язання платника перед підрядником за договором виникають при наявності у платника відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

У відповідності до п. 4.3. Договору підряду, у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання платником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно норм ЦК та ГК України відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення боржника від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті робіт чи послуг, які прийняті ним без зауважень.

Згідно з вимогами частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» та в рішенні від 30.11.2004 у справі «Бакалов проти України» зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Тобто, з наведеного полягає, що відсутність надходжень бюджетних коштів не нівелює обов`язку з оплати робіт за відповідним правочином. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 21.02.2018р. у справі № 923/1292/16, від 23.03.2018р. по справі №904/6252/17, від 28.01.2019р. по справі №917/611/18.

Неоплата відповідачем виконаних позивачем робіт призводить до порушення принципів справедливості та добросовісності у господарських зобов`язаннях.

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, пункт 4 оглядового листа Вищого господарський суд України № 01-06/767/2013 від 29.04.2013 року «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» визначає, що такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у передбаченому договором розмірі.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.5. Договору підряду встановлено, що у разі затримки оплати за виконані роботи Платник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент нарахування пені, від вартості невиконаних і неоплачених за Договором робіт за кожен день затримки.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування пені припиняється через шість місяців з часу виникнення права на пеню, якщо інше не передбачено умовами договору між сторонами.

Отже, за затримку оплати за виконані роботи окрім суми основного зобов`язання за Договором підряду Платник зобов`язаний сплатити Підряднику пеню за період шести місяців з 13.12.2019р. по 13.06.2020 року в розмірі 12 698.84 грн.

Окрім цього, наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані частиною другою статті 625 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних за час прострочення (з 13.12.2019р. по день складення позову - 14.09.2020 року) становить:

- 1 427,54 грн. - інфляційні збитки;

- 2 707,29 грн. - 3% річних від простроченої суми.

Так, п. 1.3. постанови Пленум Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» визначив, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Законодавство не виключає можливості одночасного стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України), індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Така правова позиція закріплена у Постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12.

В Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59цс13 зроблено правовий висновок про те, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Така правова позиція закріплена у Постанові Вищого господарського суду України від 21 червня 2016 року по справі № 916/4281/15.

Враховуючи приписи названого вище законодавства та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивач належними та допустимими доказами довів суду порушення відповідачем умов укладеного сторонами договору №12/08-2019 від 29.08.2019 щодо своєчасної оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт на суму 119215,73 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятнадцять грн. 73 коп.).

Крім того відповідач правомірно вимагає стягнення з відповідача:

- 12698,84 грн. (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім грн. 84 коп.) - пені згідно п. 7.5Договору;

- 2707,29 грн. (дві тисячі сімсот сім грн. 29 коп.) - 3% річних від простроченою суми згідно ст. 625 ЦК України;

- 1427,54 грн. (одна тисяча чотириста двадцять сім грн. 54 коп.) - інфляційне збільшення суми боргу згідно ст. 625 ЦК України.

Крім того, у відповідності до статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул.. Гоголя, 251, код 36299629) на користь Приватного підприємства «Техбуднагляд» (18001, м. Черкаси, вул. Ціолковського, буд. 8/1, код 35955992 - 119 215,73 грн. (сто дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятнадцять гривень сімдесят три копійки) основного боргу, 12698,84 грн. (дванадцять тисяч шістсот дев`яносто вісім гривень вісімдесят чотири копійки) пені, 2707,29 грн. (дві тисячі сімсот сім гривень двадцять дев`ять копійок) 3% річних, 1427,54 грн. (одна тисяча чотириста двадцять сім гривень п`ятдесят чотири копійки) інфляційного збільшення, 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) сплаченого судового збору та 5000 грн. (п`ять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.04.2021.

Суддя К.І. Довгань