ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. Справа № 916/244/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання: Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

третьої особи НААН України: не з`явився

третьої особи - Одеської державної с/г дослідної станції: не з`явився,

розглянувши справу №916/244/21 за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта) до Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національної академії аграрних наук України (01010, Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9), Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога,24) про стягнення 1005841,44грн., де 930000грн. основного боргу, 9153,39грн. три проценти річних, 30074,50грн. втрат від інфляції, 36613,55грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, з врахуванням уточненої позовної заяви від 09.02.2021р. за вх.№3596/21, в їх обґрунтування зазначає, що ДП «ДГ «Богунівська еліта» та СВК «Дружба народів» був укладений форвардний контракт №2 від 28.02.2020р., за яким відповідач зобов`язався передати позивачу у власність пшеницю власного врожаю 2020 року, або набутий продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 3768:2019 «пшениця, технічні умови», у строк до 01.10.2020р. Позивач вказує, що за умовами п.3.2. контракту поставка вважається здійсненою в момент підписання акта приймання -передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п.3.1 цього контракту. Вартість вказаного контракту складає 966000грн. За твердженням позивача, пунктом 5.1. контракту встановлено, що оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах 100 % попередньої оплати до 30.05.2020р. Також позивач зазначає, що згідно п.9.9. контракту покупець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим контрактом строк, і прострочення поставки складає більш ніж три робочі дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач у заяві від 22.02.2021р. за вх.№4928/21 позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 1005841,44грн. визнав повністю.

22.03.2021р. за вх.№7746/21 до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національної академії аграрних наук України до суду надійшли пояснення, наступного змісту. Так, ДП «ДГ «Богунівська еліта» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (надалі - підприємство) перебуває у віданні НААН України як органу управління державним майном відповідно до свого Статуту, затвердженого наказом НААН № 195 від 05.12.2017р. Крім того, Підприємство безпосередньо підпорядковане Одеській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН України. Також третя особа повідомила, що відповідно до пункту 3.1. Статуту підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання.

Водночас, НААН України вказала, що пунктом 1 статті 73-2 ГК України передбачено, що значним господарським зобов`язанням державного унітарного підприємства визнається господарське зобов`язання, що вчиняється державним унітарним підприємством, якщо ринкова вартість майна, робіт, послуг, що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, за даними останньої річної фінансової звітності. Значне господарське зобов`язання підлягає погодженню наглядовою радою державного унітарного підприємства або, у випадках, передбачених законом, органом, до сфери управління якого відноситься державне унітарне підприємство, в порядку, передбаченому цією статтею. Звідси, третя особа зробила висновок, що, оскільки сума форвардного контракту №7 від 21.06.2017р., укладеного між СВК «Дружба народів» та ДП «ДГ «Богунівська еліта», не перевищувала 10 відсотків вартості активів державного унітарного підприємства, погодження з НААН України не відбувалось.

Поряд із цим третя особа зазначає, що згідно зі статтею 74 ГК України державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу. При цьому третя особа вказує, що держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його, зобов`язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Відповідно до пункту 3.10. свого Статуту Підприємство самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами, організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки, може бути позивачем та відповідачем в судах. Також третя особа зазначила, що пунктом 7.7. Статуту ДП «ДГ «Богунівська еліта» визначено, що директор здійснює управління Підприємством; він несе персональну відповідальність за стан та діяльність Підприємства, за збереження та ощадливе використання майна Підприємства.

До того ж НААН України вказала, що про існування зазначеного контракту їй стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами справи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Одеська державна сільськогосподарська дослідна станція НААН України у судові засідання не з`являлась, пояснення по суті спору не надала, у зв`язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 02.02.2021р. відкрито провадження у справі №916/244/21, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду на 01.03.2021р. о 12год.00хв.

У судовому засіданні 01.03.2021р. оголошено протокольну ухвалу про залучення до участі у справі Національної академії аграрних наук України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Встановлено НААН України строк до наступного судового засідання включно для подання до суду пояснень по суті спору та зобов`язано позивача направити третій особі копію позову разом з додатками. Також судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.03.2021р. о 12год.45хв.

Судове засідання 22.03.2021р. не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді МалярчукІ.А. у відпустці з 19.03.2021р. по 02.04.2021р. через контакт із особою, яка захворіла на Covid-19.

Ухвалою суду від 05.04.2021р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 05.05.2021р. включно, призначено підготовче засідання суду на 19.04.2021р. об 11год.20хв., залучено до участі у справі Одеську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Клопотання позивача від 03.03.2021р. за вх.№6011/21 про долучення доказів до справи було судом задоволено.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

28.02.2020р. між ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН України (продавець), та СВК «Дружба народів» (покупець) було укладено форвардний контракт №2, за умовами якого в порядку та на умовах визначених цим контрактом продавець зобов`язується передати покупцю у власність базовий актив, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбачених цим контрактом. Базовим активом (далі за текстом «товар») за цим контрактом виступає: пшениця власного урожаю 2020 року або набуте продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 3768:2019 «Пшениця. Технічні умови»: вологість - 14 % макс., смітна домішка - 2 % макс., зернова домішка - 8 % макс., без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів, у кількості 230 тон (п.п.1.1., 2.1. контракту).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2., 3.3. форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. поставка товару за цим контрактом здійснюється на умовах Інкотермс 2010 ЕХW (франко-склад) зерноток продавця (вагова). Кінцевий строк поставки за цим контрактом встановлюється сторонами до 01.10.2020р. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акта приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п.3.1 цього контракту. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить від продавця до покупця в момент передачі товару продавцем у власність покупця.

Ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки ЕХW (франко-елеватор), відповідно до умов п.3.1. цього контракту, встановлюється сторонами у сумі 4200грн. за 1 тону, в т.ч. ПДВ 20% - 700грн. Встановлена у п.4.1. ціна товару є твердою і не підлягає перегляду, за будь-яких обставин, протягом дії цього контракту. До ціни товару входить вартість доставки товару на склад, приймання та зберігання товару, до моменту передачі товару покупцеві, відповідно умов п.3.3. цього контракту. Вартість цього контракту складає 966000грн., в т.ч. ПДВ - 161000грн. Оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах 100% попередньої оплати до 30.04.2020р. Зобов`язання покупця щодо оплати товару вважаються виконаними з моменту отримання продавцем суми контракту, згідно п.4.3. на рахунковий рахунок продавця. Продавець при надходженні кожного траншу на свій поточний рахунок реєструє в ЄРПН покупцю податкову накладну на відповідну суму, згідно діючого законодавства України (п.п.4.1., 5.1., 5.2. форвардного контракту №2 від 28.02.2020р.).

Згідно п.9.9. форвардного контракту №2 від 28.02.2020р., якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав покупцеві товар у встановлений цим контрактом строк, і прострочення поставки складає більше ніж 3 (три) робочих дні, покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.12.1. форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. цей контракт набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим контрактом.

29.04.2020р. між сторонами форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. було укладено додаткову угоду, згідно п.1 якої сторони пункт 2.1. контракта змінили та виклали в наступній редакції: «Базовим активом (далі за текстом товар) за цим контрактом виступає: пшениця власного урожаю 2018 року, або набуте продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 3768:2019 «Пшениця. Технічні умови»: вологість - 14% макс., смітна домішка - 2% макс., зернова домішка - 8% макс., без насіння карантинних рослин, шкідників та сторонніх запахів у кількості 221,43 тон. В заліковій вазі Елеватора.».

Відповідно до п.2 додаткової угоди від 29.04.2020р. пункт 4.3. контракту змінено та викладено в наступній редакції: «До ціни товару входить: вартість доставки товару на склад, приймання та зберігання товару, до моменту передачі товару покупцеві, відповідно умов п.3.4. цього контракту. Вартість цього контракту складає 930000 гривень, 00 коп., в т. ч. ПДВ - 155 000,00 гривень.».

Також за додатковою угодою від 29.04.2020р. сторони п.5.1. контракту виклали в наступній редакції: «Оплата вартості товару проводиться покупцем на умовах 100% попередньої оплати до 30 травня 2020 року.».

За умовами її п.6 додаткова угода від 29.04.2020р. набуває чинності з дати підписання та діє протягом строку дії контракту.

На виконання умов форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. позивачем було здійснено повну оплату вартості контракту в сумі 930000грн. за платіжними дорученнями №831 від 07.05.2020р. на суму 90000грн., №827 від 05.05.2020р. на суму 90000грн., №736 від 17.04.2020р. на суму 400000грн., №405 від 12.03.2020р. на суму 100000грн., №397 від 10.03.2020р. на суму 250000грн.

Також на підтвердження оплати вказаної суми на користь відповідача позивач подав до справи підписаний між ними акт звірки взаємних розрахунків за січень 2017р. вересень 2020р.

Відповідно до п.п.1.1., 1.5., 2.2. Статуту ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН України останнє засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України (далі Академія), як органу управління державним майном. Підприємство безпосередньо підпорядковане: Одеській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН України (далі-Наукова установа). Основними видами діяльності Підприємства, серед іншого, є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; вирощування прядивних культур; вирощування інших однорічних і дворічних культур.

Підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання. Підприємство має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, в разі потреби рахунки у відділеннях Державного казначейства, діє за принципом повного господарського розрахунку, має печатку зі своїм повним найменуванням, ідентифікаційним кодом і належністю до Академії, кутовий штамп та інші печатки, необхідні для ведення діловодства. Може мати фірмовий знак для товарів і послуг. У відповідності з чинним законодавством і в межах цього Статуту Підприємство з урахуванням завдань Наукової установи, якій воно підпорядковане, самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в тому числі визначає структуру управління, розробляє штатний розпис, вступає в договірні відносини з іншими установами, підприємствами та організаціями, набуваючи майнові права і відповідні обов`язки, може бути позивачем та відповідачем в судах. Господарське зобов`язання Підприємства, щодо вчинення якого є заінтересованість, виноситься на розгляд Академії для надання згоди на його вчинення, якщо балансова вартість майна або послуг чи сума коштів, що підлягають наданню, відчуженню, отриманню або передачі відповідно до господарського зобов`язання перевищує 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності Підприємства (п.п.3.1., 3.4., 3.10. Статуту ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН України).

Згідно п.п.4.9., 4.10., 6.2.1. Статуту ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН України підприємство самостійно розпоряджається майном та коштами, одержаними від господарської діяльності, в тому числі зовнішньоекономічної, благодійними внесками і пожертвуваннями організацій (у тому числі міжнародних) і приватних осіб, та інших джерел, що не суперечать чинному законодавству. Підприємство має право використовувати належне йому майно для участі у цивільних відносинах, у тому числі для провадження фінансово-господарської діяльності відповідно до цілей, визначених цим Статутом та в межах його цивільної правоздатності. Підприємство здійснює виробництво та реалізацію насіння сільськогосподарських культур високих репродукцій та садивного матеріалу, вирощування племінного молодняку худоби і птиці.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.14.1.45.3. Податкового кодексу України форвардний контракт - цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Форвардний контракт виконується шляхом постачання базового активу та його оплати коштами або проведення між сторонами контракту грошових розрахунків без постачання базового активу. Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення. Укладення форвардів та їх обіг здійснюються поза організатором торгівлі стандартизованими строковими контрактами.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3, 4 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, форвардний контракт №2 від 28.02.2020р., додаткова угода від 29.04.2020р., платіжні доручення №831 від 07.05.2020р., №827 від 05.05.2020р., №736 від 17.04.2020р., №405 від 12.03.2020р., №397 від 10.03.2020р. загалом на суму 930000грн. вказують, на те, що позивачем вчасно виконано умови вказаного контракту, натомість, відповідач свої зобов`язання щодо поставки обумовленого контрактом товару прострочив. Таким чином, у позивача згідно п.9.9. форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. виникло право вимагати від відповідача сплаченої за товар суми. Доказів повернення позивачу попередньої оплати в сумі 930000грн. відповідачем до справи не подано, як і не подано доказів поставки товару за контрактом, у зв`язку з цим відповідач на вимогу позивача є зобов`язаним повернути останньому вищезазначені кошти. Наразі, до позову позивачем не подано доказів звернення останнього до відповідача із вимогою щодо повернення коштів, однак, за даних умов, в силу п.9.9. форвардного контракту №2, у позивача таке право виникло 06.10.2020р. За даних обставин, суд вважає, що таке право позивача може бути реалізовано шляхом подання даного позову до суду.

До того ж, суд враховує, що відповідач позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Згідно п.1 ч.2 ст.46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст.75 ГПК України).

Частина 6 ст.46 ГПК України передбачає, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Наразі, подані до справи сторонами докази не вказують на наявність обставин, що свідчать про визнання законним представником відповідача позову всупереч інтересам відповідача. Заява про визнання відповідачем боргу підписана його повноважним керівником Парпуланським Л.К.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.191 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

З метою уникнення сумнівів щодо того, що спір або його частина має штучний характер, суд залучив до участі у справі третіх осіб, яким підпорядкований відповідач у справі, а саме, Національну академію аграрних наук України, Одеську державну сільськогосподарську дослідну станцію НААН України.

За наданими поясненнями НААН України та доказами встановлено, що відповідач є самостійним господарюючим суб`єктом та несе власні ризики вчинення ним тих чи інших господарських операцій. З цього приводу в ухвалі від 05.04.2021р. судом, з врахуванням ч.ч.3, 4 ст.74 ГПК України, було запропоновано Одеській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН України, НААН України, ДП ДГ Богунівська еліта надати до суду: установчі документи ДП Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України; річні звіти ДП Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України, які передували укладенню форвардного контракту №2 від 28.02.2020р.; докази здійснення ДП Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України діяльності, що надавала б змогу виконати форвардний контракт №2 від 28.02.2020р.; докази, підтверджуючі, що вартість форвардного контракту №2 від 28.02.2020р. є меншою, ніж 10% активів відповідача. Однак, з цього приводу до суду ніяких пояснень, доказів не надходило, у зв`язку з чим суд керується ч.1 ст.79 ГПК України, якою передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. З огляду на зазначення НААН України стосовно невіднесення даного договору №2 від 28.02.2020р. до тих, що підлягають узгодженню з НААН України та ОДСДС НААН України, судом приймається дане рішення із застосуванням принципу вірогідності.

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 930000грн. основного боргу підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Також позивач заявив до стягнення з відповідача 36613,55грн. пені за період з 01.10.2020р. по 28.01.2021р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Між тим, позивач у позові не послався на положення контракту, які надають йому можливість нарахування пені.

Так, у п.9.6. контракту №2 від 28.02.2020р. сторони передбачили, що продавець за несвоєчасну поставку товару згідно з п.3.2. цього контракту, сплачує покупцю штраф у розмірі 0,01% від вартості непоставленого товару за кожен день затримання поставки платежу.

Між тим, положення ч.ч.2, 3 ст.549 ГПК України встановлюють, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пеня - у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, за порядком нарахування та змістом сторони у п.9.6. вищевказаного контракту погодили фактично нарахування пені.

Наразі, ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлюють, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, у даних спірних правовідносинах, так як контрактом №2 сторони передбачили такий вид забезпечення, як штрафна санкція, а саме, пеня, є підставним в силу ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» нарахування її в межах подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Визначений ч.6 ст.232 ГК України шестимісячний термін позивач при розрахунку пені дотримався.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд встановив, що його зроблено вірно, внаслідок чого позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 36613,55грн. пені за період з 01.10.2020р. по 28.01.2021р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Крім того, як видно із доданого до позову розрахунку, позивач нарахував до стягнення з відповідача 9153,39грн. три проценти річних за період з 01.10.2020р. по 28.01.2021р., 30074,50грн. втрат від інфляції за жовтень грудень 2020р.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок трьох процентів річних, суд встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 9153,39грн. три проценти річних за період з 01.10.2020р. по 28.01.2021р. підлягає судом задоволенню у повному обсязі.

Перерахувавши відповідно до наведеного позивачем періоду жовтень грудень 2020р. суму втрат від інфляції, суд встановив, що розрахунок позивача є вірним, у зв`язку з чим позовна вимога позивач про стягнення з відповідача 30074,50грн. втрат від інфляції за жовтень грудень 2020р. підлягає судом задоволенню.

За попереднім розрахунком позивача він просить суд відшкодувати йому судові витрати на судовий збір в сумі 15087,62грн.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 15087,62грн., які підлягають йому відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 50 % внаслідок визнання відповідачем позову до розгляду справи по суті, а саме в сумі 7543,81грн. Решта 50 % сплаченого позивачем судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету після подання останнім до суду відповідного клопотання.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта) до Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національної академії аграрних наук України (01010, Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9), Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога,24) про стягнення 1005841,44грн.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Богунівська еліта ОДСДС НААН України (67252, Одеська область, Іванівський район, с. Богунове, вул. Центральна, 80, ) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу Дружба народів (66332, Одеська область, Подільський район, с. Нестоїта, ) 930000 (дев`ятсот тридцять тисяч) грн. основного боргу, 9153 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 39коп. три проценти річних, 30074 (тридцять тисяч сімдесят чотири) грн. 50коп. втрат від інфляції, 36613 (тридцять шість тисяч шістсот тринадцять) грн. 55коп. пені, 7543 (сім тисяч п`ятсот сорок три) грн. 81грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28 квітня 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук