РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2021Справа № 910/15741/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В, при секретарі судового засідання Тарасюку А.Ю., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченко Андрія Григоровича (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13)

про визнання дії державного реєстратора протиправною та скасування реєстраційного запису, -

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Самойлова Д.М. - на підставі самопредставництва

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченко Андрія Григоровича про визнання дії державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченко Андрія Григоровича протиправною, скасування запису № 2005370 від 20.03.2019 року, яким скасовано запис № 1005370 від 14.12.2018 року "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 року (суддя Андреїшина І.О.) відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченко Андрія Григоровича про визнання дії державного реєстратора протиправною та скасування реєстраційного запису.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.10.2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 910/15741/20, а матеріали справи № 910/15741/20 направлено до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1929 від 29.12.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з відпусткою судді Андреїшиної І.О.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Данилової М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи №910/15741/20 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.02.2021 року та встановлено позивачу строк для надання суду оригіналу позовної заяви з додатками у строк до 01.02.2021 року.

01 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшов оригінал позовної заяви з додатками.

02 лютого 2021 року на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 03.02.2021 року судом оголошено перерву до 24.02.2021 року.

16 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

24 лютого 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2021 року.

11 березня 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові документи по справі.

Судове засідання призначене на 24.03.2021 року не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Данилової М.В. у відпустці.

Наступне судове засідання по справі призначено на 15.04.2021 року.

12 квітня 2021 року через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 15.04.2021 року з`явився представник відповідача.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

На підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза» від 12.12.2018 року Акціонерне товариство «ГЕСІС СА» передало, а ОСОБА_1 прийняв частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза» у розмірі 100%, яка в грошовому еквіваленті становить 5 135 600,00 грн.

14.12.2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було здійснено реєстраційну дію №1005370 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яцино К.С. стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза».

Зокрема, внесено відомості щодо нового власника корпоративних прав вказаного товариства у розмірі 100% статутного капіталу - ОСОБА_1

18.02.2019 року АРМА звернулася до Міністерства юстиції України зі скаргою №708/6.1-27-19/7 від 18.02.2019 на реєстраційну дію №1005370 від 14.12.2018, яка наказом міністерства юстиції України №606/5 від 27.02.2019 була задоволена, а вказана реєстраційна дія - скасована.

Спір у справі виник у зв`язку з протиправною, на думку позивача, дією державного реєстратора щодо скасування запису № 1005370 від 14.12.2018 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців визначаються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

14.12.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яцино К.С. проведено реєстраційну дію №1005370 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза».

Вказаною реєстраційною дією було змінено власника корпоративних прав такого товариства та зазначено позивача власником 100% статутного капіталу.

20.03.2019 року записом № 2005370 державним реєстратором Міністерства юстиції України Лугченко А.Г. на виконання наказу Міністерства юстиції України від 27.02.2019 року № 606/5 скасовано запис від 14.12.2018 року № 1005370 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах».

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2018 року у справі № 760/10191/18 було накладено арешт на майно, а саме: корпоративні права акціонерного товариства «Гесіс СА» (місто Чіассо, Корсо Сан Потардо, 32, 6830, Швейцарія) в статутному капіталі ТОВ «Майдан-Плаза» () в розмірі 5 135 600,00 грн., що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Майдан-Плаза» (); накладено заборону відчуження, користування та розпорядження вказаним майном акціонерному товариству «ГЕСІС СА» (місто Чіассо, Корсо Сан Потардо, 32, 6830, Швейцарія), а також заборонено будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам відділів Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, Головному територіальному управлінню юстиції у місті Києві, нотаріусам, акредитованим суб`єктам проводити реєстраційні дії по внесенню записів та змін, пов`язаних із зміною керівника юридичної особи, місцезнаходження юридичної особи, зміною підписантів юридичної особи, вносити будь-які інші зміни в статутні документи юридичної особи, а також вчиняти будь - які інші реєстраційні дії, в тому числі здійснювати реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації та вносити будь-яку інформацію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо ТОВ «Майдан-Плаза» ().

Також вказаною ухвалою суду передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, корпоративні права акціонерного товариства «ГЕСІС СА» (місто Чіассо, Корсо Сан Потардо, 32, 6830, Швейцарія) в статутному капіталі ТОВ «Майдан-Плаза» () в розмірі 5 135 600,00 грн. що становить 100 % статутного капіталу ТОВ «Майдан-Плаза» (), для подальшої їх передачі в управління за договором або для реалізації в порядку та на умовах, визначених ст.ст. 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Таким чином, підписання позивачем з Акціонерним товариством «ГЕСІС СА» акту приймання-передачі частки у статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза» від 12.12.2018 року про передачу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза» у розмірі 100%, яка в грошовому еквіваленті становить 5 135 600,00 грн., а також вчинення в подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яцино К.С. реєстраційної дії №1005370 прямо суперечить вказаній забороні, встановленій рішенням суду.

Таким чином, при вчиненні реєстраційної дії від 20.03.2019 року № 2005370 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» Державним реєстратором Міністерства юстиції України Лугченком Андрієм Григоровичем було правомірно відновлено становище, яке існувало на момент винесення ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 18.04.2018 року по справі № 760/10191/18.

Твердження позивача про те, що на момент вчинення оскаржуваної реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була відсутня відповідна інформація стосовно арешту корпоративних прав Акціонерного товариства «ГЕСІС СА» та заборони проводити відповідні реєстраційні дії, не може бути підставою для кваліфікації дій приватного нотаріуса щодо внесення запису № 1005370 від 14.12.2018 року, як правомірних з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень частини 6 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При цьому, будь-яких виключень або делегування регулювання даних правовідносин іншим нормам законодавства Конституція України не містить.

Відповідно до ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У даному випадку, ухвала слідчого судді від 18.04.2018 року у справі № 760/10191/18 була обов`язковою та підлягала виконанню всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

При цьому, внесення чи невнесення відповідних відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань жодним чином не впливає на дійсність та обов`язковість для виконання такої ухвали.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Також суд зауважує, що позивач мав би проявити розумну обачливість і дослідити історію вибуття майна у попередніх власників - учасників товариства хоча б за останні три роки, що є стандартною діловою практикою при купівлі частки у статутному капіталі товариства особливо у розмірі 100%.

За таких обставин суд погоджується із висновком відповідача про те, що реєстраційна дія, вчинена 20.03.2019 року Державним реєстратором Міністерства юстиції України Лугченко А.Г. № 2005370 «Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)» стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Майдан-плаза» була правомірною та спрямованою на відновлення становища, яке існувало на момент винесення ухвали слідчого судді Соломянського районного суду міста Києва від 18.04.2018 року по справі № 760/10191/18.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України). Відтак, саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Всупереч викладеним вимогам процесуального закону позивачем не будо доведено суду за допомогою належних та допустимих доказів обставин протиправності дії державного реєстратора Міністерства юстиції України Лугченка А.Г. та належним правових підстав для скасування запису від 20.03.2019 року № 2005370.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 30.04.2021 року (у зв`язку з перебуванням судді Данилової М.М. у відпустці).

Суддя М.В. Данилова