РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2021Справа № 910/20317/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Транс-Логістік"

про стягнення 539055,37 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Транс - Логістік" (далі - відповідач) про стягнення 539055,37 грн, з яких 490430,92 грн заборгованість зі сплати орендних платежів, 16723,29 грн вартість технічного обслуговування вагону №52371309 та 31901,16 грн неустойки згідно ст.785 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди вагонів №155/05-20 від 14.05.2020 в частині оплати орендної плати у встановлений цим правочином строк, оплати технічного обслуговування вагону та своєчасного повернення вагонів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

У встановлений судом строк позивачем було усунуто недоліки, вказані в ухвалі Господарського суду міста Києва від 28.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та строк для подання заперечень на відповідь на відзив, якщо такі будуть - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позов, якщо такий буде подано - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 21.01.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою Господарського суду міста Києва був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "фірма вибула".

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "фірма вибула" за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення останньому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

24.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання по справі.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Транс - Логістік" (орендар) було укладено договір оренди вагонів №155/05-20 (договір) відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду вагони орендодавця (далі за текстом - вагони) з характеристиками та у кількості зазначеними в актах приймання-передачі. Вагони, що передаються в оренду повинні бути в технічно справному стані та придатні для перевезення вантажів, передбачених для перевезення в вагонах відповідного типу (п.1.1).

Передача вагонів в оренду відбувається одночасно з підписанням акту приймання-передачі вагонів. Акт приймання-передачі вагонів підписується у двох примірниках (по одному для кожної із сторін). В актах приймання-передачі вагонів фіксуються номери вагонів, станція та дата передачі. Передача вагонів в оренду здійснюється на станціях, погоджених сторонами (електронною поштою, кур`єром або поштою). Датою початку оренди (включно) вважається дата підписання акту приймання-передачі вагонів, але не пізніше однієї доби з дати прибуття вагона на узгоджену станцію передачі в оренду, за умови їх придатності згідно з п.1.1 цього договору. Передача вагонів з оренди здійснюється на станціях, погоджених сторонами (електронною поштою, кур`єром або поштою). Датою закінчення оренди (включно) вважається дата підписання актів приймання-передачі вагонів, але не пізніше однієї доби з дати прибуття на узгоджену станцію передачі з оренди. Передача вагонів з оренди здійснюється із оформленням актів приймання-передані вагонів. Датою повернення вагонів вважається дата підписання актів приймання-передачі вагонів, але не пізніше однієї доби з дати прибуття на узгоджену станцію повернення з оренди. Дата повернення вагонів повинна відповідати даті підписання актів приймання-передачі вагонів (п.п.2.1, 2.2, 2.8 договору).

Відповідно до п.3.4 договору всі інші види поточних ремонтів (позапланові ремонти), необхідність у проведенні яких виникла протягом строку оренди, виконуються орендарем за рахунок орендаря.

Орендна плата нараховується за кожну добу та за весь період користування вагонами, зазначеними в пункті 1.1 цього договору, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі вагонів в оренду (включно) до моменту підписання акту приймання-передачі вагонів з оренди (включно). Розмір орендної плати становить 320,04 грн з ПДВ за кожну одиницю рухомого складу за добу. Сплата орендної плати здійснюється орендарем у наступному порядку: за перший місяць оренди у вигляді 100% передоплати за місяць, в якому будуть використовуватися вагони, протягом 3-х робочих днів з моменту надання рахунку орендодавця на передплату та підписання сторонами актів приймання-передачі вагонів в оренду. Оплата проводиться на підставі рахунку орендодавця на передплату в тому числі за допомогою електронної пошти; щомісяця у вигляді 100% передоплати до 15 числа місяця, в якому будуть використовуватися вагони. Оплата проводиться на підставі рахунку орендодавця на передплату, що надається орендарю не пізніше 5 числа місяця, в якому будуть використовуватися вагони, в тому числі за допомогою електронної пошти. У разі не надання орендодавцем рахунку на оплату орендної плати оплата здійснюється у строк, зазначений у цьому пункті, на підставі договору. Факт надання орендодавцем послуг орендарю за цим договором підтверджується щомісячними актами наданих послуг, які підписуються сторонами не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним. Протягом 3 робочих днів з моменту отримання акту наданих послуг орендар зобов`язаний підписати два примірники і направити (передати) один екземпляр орендодавцю. В разі не підписання та/або не направлення (передачі) орендарем підписаного примірника акту наданих послуг в порядку, передбаченому цим договором, після закінчення 5 робочих днів з дати отримання орендарем такого акту, послуги вважаються наданими, а зобов`язання орендодавця виконаними належним чином в повному обсязі (п.п.4.1, 4.2, 4.3 договору).

Згідно п.п.5.2, 7.1 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендодавцю орендну плату та інші платежі, що випливають із змісту цього договору, а орендодавець передати орендарю вагони згідно з умовами договору в технічно справному стані по акту приймання-передачі вагонів і прийняти вагони по закінченню терміну дії договору або його дострокового розірвання за актом приймання-передачі вагонів.

Термін оренди (термін дії договору) - до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.11.1 договору).

Відповідно до умов додаткової угоди №1 від 22.06.2020 до договору, яка набрала чинності з 01 липня 2020 року сторони погодили, що розмір орендної плати становить 390,00 грн з ПДВ за кожну одиницю рухомого складу за добу.

Згідно умов додаткової угоди №2 від 10.07.2020 до договору, яка набрала чинності з 01 серпня 2020 року сторони погодили, що розмір орендної плати становить 498,00 грн з ПДВ за кожну одиницю рухомого складу за добу.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 22.07.2020 до договору сторони, зокрема, погодили, що у зв`язку із грубим порушенням орендарем зобов`язань передбачених цим договором по сплаті орендних платежів та керуючись пунктом 11.5 договору, з 27 липня 2020 року договір оренди вагонів №155/05-20 від 14.05.2020 сторони вважають достроково розірваним. Розірвання договору оренди вагонів №155/05-20 від 14.05.2020 не припиняє зобов`язань сторін, які виникли внаслідок його укладення та не були виконані на момент припинення цього договору. Сторони визнають що станом на 22 липня 2020 року заборгованість орендаря перед орендодавцем по сплаті орендної плати складає 1013470,48 грн. Сторони погодили, що правовідносини за договором вважатимуться остаточно припиненими після підписання актів приймання-передачі з оренди технічно справних вагонів, а також після виконання орендарем усіх зобов`язань щодо сплати орендної шати та інших платежів відповідно до умов договору.

27.07.2020 між сторонами підписано додаткову угоду №3/1 до договору, згідно умов якої сторони дійшли згоди змінити дату дострокового розірвання договору, погоджену сторонами в п.1 додаткової угоди №3 від 22 липня 2020 року до цього договору, з 27 липня 2020 року на 01 вересня 2020 року. Таким чином, сторони вважають договір достроково розірваним з 01 вересня 2020 року. Розірвання договору не припиняє зобов`язань сторін, які виникли внаслідок його укладення та не були виконані на момент припинення цього договору. Сторони погодили, що з урахуванням положень пунктів 2.8-2.9 договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю вагони з оренди в строк до 20 вересня 2020 року. Орендар зобов`язується повернути вагони з оренди в тому технічному та комерційному стані, в якому він отримав їх в оренду, з урахування нормального зносу, заздалегідь очищений від залишків вантажів, що перевозиться. В разі виявлення недоліків в технічному стані вагонів, що не відносяться до нормального зносу, орендар зобов`язується усунути такі недоліки, або, за погодженням сторін - компенсувати вартість ремонтних робіт згідно рахунку вагоноремонтного підприємства та компенсувати витрати, пов`язані з відправленням вагонів в ремонт.

Згідно умов додаткової угоди №4 від 31.08.2020 до договору, яка набрала чинності з 01 вересня 2020 року сторони погодили, що розмір орендної плати становить 550,02 грн з ПДВ за кожну одиницю рухомого складу за добу.

На виконання умов укладеного між сторонами договору, орендодавцем передано, а орендарем прийнято у строкове платне користування вагони, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами передачі вагонів в оренду від 17.05.2020, 18.05.2020, 19.05.2020, 21.05.2020, 22.05.2020, 23.05.2020, 24.05.2020, 26.05.2020, 27.05.2020, 01.06.2020, 25.06.2020, 02.07.2020.

Орендарем було повернуто, а орендодавцем прийнято вагони з оренди, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами передачі вагонів з оренди у період з 05.07.2020 по 03.10.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 19.05.2020 по 30.09.2020 позивачем складались та надсилались засобами електронної пошти на адресу відповідача рахунки на оплату орендної плати за надані у користування вагони.

Також між сторонами підписано та скріплено печатками акти наданих послуг на загальну суму 3473863,20 грн, а саме: №КТЛ177 від 31.05.2020 на суму 434294,28 грн, №КТЛ246 від 30.06.2020 на суму 1107978,48 грн, №КТЛ285 від 31.07.2020 на суму 1048320,00 грн, №КТЛ362 від 31.08.2020 на суму 706164,00 грн, №КТЛ424 від 30.09.2020 на суму 175456,38 грн, №КТЛ471 від 05.10.2020 на суму 1650,06 грн.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.09.2020 по 05.10.2020, який підписаний та скріплений печатками сторін заборгованість відповідача перед позивачем за оренду вагонів станом на 05.10.2020 склала 590430,92 грн.

Крім того на підставі листа орендаря №17/24 від 21.09.2020 орендодавцем були проведені роботи по обслуговуванню вагону №52371309 на суму 16723,29 грн, що підтверджується актом надання послуг №КТЛ434 від 30.09.2020, який підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень.

Як зазначив позивач у позовній заяві, орендарем було сплачено за оренду вагонів 2983432,28 грн.

Спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору оренди вагонів №155/05-20 від 14.05.2020 в частині оплати орендної плати у встановлений цим правочином строк, оплати технічного обслуговування вагону №52371309 та своєчасного повернення вагонів з оренди.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму.

Статтею 759, 760 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Стаття 525 Цивільного кодексу України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого позивач передає, а відповідач приймає в оренду вагони орендодавця з характеристиками та у кількості зазначеними в актах приймання-передачі. Вагони, що передаються в оренду повинні бути в технічно справному стані та придатні для перевезення вантажів, передбачених для перевезення в вагонах відповідного типу. Орендна плата нараховується за кожну добу та за весь період користування вагонами, зазначеними в пункті 1.1 цього договору, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі вагонів в оренду (включно) до моменту підписання акту приймання-передачі вагонів з оренди (включно). Розмір орендної плати нараховується за кожну одиницю рухомого складу за добу. Сплата орендної плати здійснюється орендарем у наступному порядку: за перший місяць оренди у вигляді 100% передоплати за місяць, в якому будуть використовуватися вагони, протягом 3-х робочих днів з моменту надання рахунку орендодавця на передплату та підписання сторонами актів приймання-передачі вагонів в оренду. Оплата проводиться на підставі рахунку орендодавця на передплату в тому числі за допомогою електронної пошти; щомісяця у вигляді 100% передоплати до 15 числа місяця, в якому будуть використовуватися вагони. Оплата проводиться на підставі рахунку орендодавця на передплату, що надається орендарю не пізніше 5 числа місяця, в якому будуть використовуватися вагони, в тому числі за допомогою електронної пошти. У разі не надання орендодавцем рахунку на оплату орендної плати оплата здійснюється у строк, зазначений у цьому пункті, на підставі договору. Факт надання орендодавцем послуг орендарю за цим договором підтверджується щомісячними актами наданих послуг, які підписуються сторонами не пізніше 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем та прийняття відповідачем послуг з оренди вагонів на загальну суму 3473863,20 грн, які були оплачені орендарем частково, на суму 2983432,28 грн, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість з оплати орендної плати на суму 490430,92 грн.

Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати орендної плати за договором є таким, що настав. Відповідачем доказів оплати орендної плати у вищенаведеному розмірі суду не надано, а матеріали справи не містять.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати у розмірі 490430,92 грн за договором є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також відповідно до умов укладеного між сторонами договору та додаткових угод до нього, з урахуванням звернення орендодавця до орендаря із відповідною вимогою та ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості робіт по обслуговуванню вагону №52371309 на суму 16723,29 грн, що підтверджується актом надання послуг №КТЛ434 від 30.09.2020, який підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень.

Крім того за прострочення виконання зобов`язання з повернення у строк до 20.09.2020 3-х вагонів, позивач просить суд стягнути з відповідача 31901,16 грн неустойки згідно ст.785 Цивільного кодексу України, з приводу чого суд зазначає наступне.

За змістом ст.ст.610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Законодавцем у ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог ст.614 Цивільного кодексу України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Одночасне стягнення орендної плати та неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном (за період з дня припинення дії договору оренди до дня повернення орендованого майна за актом) є неможливим, оскільки є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить положенням ст.61 Конституції України.

Також до предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що орендну плату було нараховано позивачем до моменту повернення всіх вагонів з оренди, про що між сторонами складено та підписано відповідні акти надання послуг та акти повернення вагонів з оренди, а отже вимоги позивача про стягнення додатково неустойки у вигляді подвійної орендної плати, нарахованої за прострочення повернення орендованого майна, за один і той же період користування наймачем орендованим майном є притягненням відповідача до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить положенням ст.61 Конституції України.

Крім того суд зауважує, що вагон №52371309 знаходився на технічному обслуговуванні, що підтверджується актом надання послуг №КТЛ434 від 30.09.2020, який підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень, що виключало можливість його повернення позивачу у строк до 20.09.2020.

Отже із врахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про стягнення 31901,16 грн неустойки згідно ст.785 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Транс - Логістік" підлягають задоволенню частково.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Транс - Логістік" (03039, місто Київ, провулок Р.Лужевського, будинок 14, ідентифікаційний код 42793336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Карготранслоджістік" (01133, місто Київ, вул.Генерала Алмазова, будинок 18/7-В, ідентифікаційний код 40876567) заборгованість з оплати орендної плати на суму 490430 (чотириста дев`яносто тисяч чотириста тридцять) грн 92 коп, вартість робіт по обслуговуванню вагону №52371309 на суму 16723 (шістнадцять тисяч сімсот двадцять три) грн 29 коп. та судовий збір у розмірі 7607 (сім тисяч шістсот сім) грн 31 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Згідно з п.п.17.5. п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.04.2021.

Суддя М.Є.Літвінова