ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" квітня 2021 р. Справа№ 910/12369/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Тищенко А.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020, повний текст якого складено 06.01.2021

у справі №910/12369/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт»

до приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському»

про стягнення заборгованості у розмірі 3 237 538,59 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/12369/20 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» на користь державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» 2 892 000,00 грн основного боргу, 143 191,34 грн 3% річних, 159 370,20 грн інфляційних втрат та 47 918,42 грн судового збору. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/12369/20 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того, скаржник просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021, справу №910/12369/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

20.04.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження, в яких вказує на неповажність підстав, які зазначені у заяві та просить відмовити в задоволенні.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно із ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір" ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становлять 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до господарського суду з даним позовом становила 48 563,08 грн.

Таким чином, скаржник за подачу апеляційної скарги мав би сплатити судовий збір у розмірі 72 844,62 грн (48 563,08 * 150%). Однак, останнім надано докази сплати судового збору у меншому розмірі, а саме в сумі 71 878,50 грн.

Отже, вищенаведене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху у відповідності до ст.260 ГПК України.

Крім того, скаржник в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, скаржник посилається на те, що закон не містить заборони та допускає можливість оскарження судового рішення протягом річного строку з дня складання його повного тексту. Крім того, скаржник вказує на обмеження роботи підприємства, пов`язаних з запровадженням кронавірусної хвороби - COVID-19, на підтвердження чого додає відповідні накази підприємства та науково-практичний висновок Торгово-промислової палати України №564/21-9.2 від 26.02.2021.

Проте, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційний інстанції визнає неповажними, виходячи з наступного.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Положеннями статті 242 ГПК України передбачено правила обрахування дня вручення судового рішення, а ч.ч.2, 3 ст.256 ГПК України врегульовано правила поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване судове рішення прийнято 02.12.2020 та складено його повний текст 06.01.2021.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване судове рішення скаржник отримав 25.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.71 т.1).

Проте, апеляційна скарга скаржником подана до суду першої інстанції 05.04.2021, тобто з пропуском двадцятиденного строку як з дня складання повного судового рішення, так і з дня його вручення скаржнику.

Як свідчать матеріали справи, 24.03.2021 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/12369/20 від 05.02.2021.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у контексті Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

За загальним правилом ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на сторону, яка клопоче про відповідне поновлення в порядку ст. 73, 76 - 79 ГПК України.

Отже, у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

При цьому, можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежить виключно від волевиявлення самого скаржника, оскільки має суб`єктивний характер, а заявлення клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк.

Посилання скаржника на те, що закон не містить заборони та допускає можливість оскарження судового рішення протягом річного строку з дня складання його повного тексту, без наведення причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не свідчить про безумовну поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк та відкрити апеляційне провадження.

Доводи скаржника щодо введення карантину та запровадження дистанційної роботи працівників підприємства не можуть бути розцінені судом як поважними чи як непереборними обставинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки викладені доводи зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника, а також така форма роботи за своїм змістом передбачає виконання посадових і службових обов`язків.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в ухвалах від 06.11.2020 у справі №910/4495/20 та від 12.01.2021 у справі №910/8644/20.

Посилання скаржника на додані до клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження копії наказів підприємства від 19.03.2020 №61, від 03.04.2020 №64, від 23.04.2020 №69, від 07.05.2020 №73, від 22.05.2020 №77, 25.05.2020 №78, від 19.06.2020 №82, від 27.07.2020 №91, від 28.08.2020 №97, від 26.10.2020 №110, від 28.12.2020 №133 та від 24.02.2021 №42, колегією суддів відхиляються, оскільки останні підтверджують лише той факт, що на підприємстві було призупинено діяльність виробничих цехів та певних відділів, усі інші підрозділи підприємства здійснюють роботу в режимі віддаленого доступу із застосуванням електронних комунікаційних технологій, а деякі з них здійснюють роботу в режимі скороченого робочого тижня з поіменним графіком виходу на роботу працівників. До того ж, самоізоляція не є тимчасовою непрацездатністю працівників скаржника, та не звільняє від виконання ними своїх трудових обов`язків в режимі віддаленого доступу із застосуванням електронних комунікаційних технологій.

Також відхиляються посилання скаржника на науково-практичний висновок Торгово-промислової палати України №564/21-9.2 від 26.02.2021, оскільки, по-перше, останній носить консультативний характер; по-друге, у ньому аналізуються обставини та наслідки в розумінні ст.652 ЦК України; по-третє, він стосується призупинення виконання робіт з виготовлення та поставки продукції із-за встановлення карантину діяльності, тобто виробничих цехів підприємства.

Інших доказів на підтвердження наведених скаржником підстав неможливості звернутися з апеляційною скаргою в межах встановленого строку, та які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкодили зверненню з апеляційною скаргою в передбачені процесуальним законодавством строки до матеріалів скарги не надано.

З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними та не можуть бути взяти до уваги для поновлення відповідного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч.3 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

При цьому, для усунення недоліків апеляційної скарги скаржнику необхідно навести суду апеляційної інстанції інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, з обґрунтуванням таких підстав та наданням доказів на їх підтвердження.

Також, для усунення недоліків скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали слід подати докази сплати судового збору у розмірі 966,12 грн (72 844,62 -71878,50).

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 256, 258, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Визнати неповажними наведені приватним акціонерним товариством «Завод «Кузня на Рибальському» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/12369/20.

2.Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Завод «Кузня на Рибальському» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 у справі №910/12369/20 залишити без руху.

3.Надати приватному акціонерному товариству «Завод «Кузня на Рибальському» строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 966,12 грн, а також наведення інших причини пропуску строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску та наданням доказів на їх підтвердження.

4.Попередити приватне акціонерне товариство «Завод «Кузня на Рибальському», що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

А.І. Тищенко