ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Справа № 923/342/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ", м.Київ

до відповідача: Херсонського ліцею Херсонської обласної ради

про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Херсонського ліцею Херсонської обласної ради про стягнення заборгованості в сумі 50420,03 грн. за договором постачання електричної енергії.

Ухвалою від 25.03.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою від 25.03.2021р., з урахуванням приписів ч.11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву ТОВ "УКРГАЗДОБИЧ" залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог суду позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що подано відповідні докази.

Ухвалою від 07.04.2021р. розгляд справи продовжено.

19.04.2021р. відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ", м.Київ звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Херсонського ліцею Херсонської обласної ради про стягнення заборгованості в сумі 50420,03 грн. за договором постачання електричної енергії.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, відповідно до оголошення № UA-2020-09-30-005143-а, яке розміщене на авторизованому електронному майданчику на веб-порталі Уповноваженого органу публічних закупівель за посиланням https://ргоzоrrо.gov.иа/tender/ua-2020-09-30-005143-а, Замовником торгів - Херсонський ліцей Херсонської обласної ради 30.09.2020 року було оголошено процедуру відкритих торгів на закупівлю електричної енергії.

05.11.2020р. за результатами вказаних торгів між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ" та Херсонським ліцеєм Херсонської обласної ради було укладено Договір про закупівлю електричної енергії № 67.

Постачання електричної енергії Позивач здійснює на підставі ліцензії згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП від 31.05.2019 року за № 902.

Відповідно до п.1.1. Договору, Постачальник зобов`язується у грудні 2020 року поставити Споживачу товар, зазначений у Договорі про постачання електричної енергії споживачу №67, код ДК 021-2015: 09310000-5 Електрична енергія (Електрична енергія), а Споживач - прийняти і оплатити такий товар на умовах Договору.

За умовами п.1.2. Договору, найменування, одиниці вимірювання Товару визначаються умовами Договору, обсяг закупівлі електричної енергії становить 100000 кВт/год.

Згідно п.3.1. Договору, кошторисна ціна цієї Угоди встановлюється у національній валюті України та становить 349000,00 грн., у тому числі ПДВ - 58166,00 грн.

Таким чином, Сторони погодили вартість за 1 кВт/год. електричної енергії в розмірі 3,49 грн. виходячи з розрахунку: 349 000,00 грн. /100 000 кВт/год. = 3,49 грн.

05.11.2020р. Постачальник та Споживач уклали Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої починаючи з 05.11.2020 року:

- обсяг закупівлі електричної енергії становить 30000 кВт/год.

- кошторисна ціна Угоди становить 104700,00 грн., у тому числі ПДВ - 17450,00 грн.

Згідно п.4.1. Договору, Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії по закінченню розрахункового місяця. Постачальник 7 числа наступного за розрахунковим (або в наступний робочий день після 7 числа, якщо ця дата припадає на вихідний чи святковий день) виставляє Споживачу остаточний рахунок на оплату фактично спожитої електричної енергії за розрахунковий період. Виставлені Постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем, протягом п`яти днів з дати отримання.

Відповідно до п.10.1. Договору, угода набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками, скріплення їх підписів печатками Сторін та діє в частині поставки електричної енергії з 01.12.2020р. і до 31.12.2020р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

30.12.2020р. Постачальник та Споживач уклали Додаткову угоду №3 до Договору, згідно якої Сторони подовжили термін дії Договору до 31.01.2021р., а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

На виконання умов Договору в січні 2021 року позивачем було фактично поставлено електричної енергії відповідачу - 19682 кВт/год на загальну суму 68690,17 грн., виходячи з розрахунку 3,49 грн. за 1 кВт/год (з ПДВ), що підтверджується:

- з 01.01.21р. по 10.01.21р. актом № 0000-000121 приймання-передачі електричної енергії від 31.01.21р. на суму 18270,14 грн. в обсязі 5 235 кВт/год.

- з 11.01.21р. по 31.01.21р. актом № 0000-000122 приймання-передачі електричної енергії від 31.01.21р. на суму 50420,03 грн. в обсязі 14 447 кВт/год.

У зв`язку з несвоєчасними розрахунками за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 50420,03 грн. в обсязі фактично поставлених 14447 кВт/год електричної енергії, що підтверджується складеним Сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період січня 2021р. станом на 04.03.2021р.

Відповідач у відзиві заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, несплату заборгованості пояснює відсутністю можливості проводити вчасні розрахунки за поставлену електричну енергію.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Внаслідок укладення договору №67 від 05.11.2020р. між сторонами виникли зобов`язання з приводу постачання електричної енергії та її оплати.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так з відповідача Херсонського ліцею Херсонської обласної ради на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ" підлягає стягненню 50420,03 грн. основної заборгованості.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. на підставі платіжного доручення №2430 від 09.03.2021р.

У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі з відповідача, на підставі ст.129 ГПК України, підлягає стягненню на користь позивача 2270,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Херсонського ліцею Херсонської обласної ради (, 73011, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Полтавська, будинок 89) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ" (, 02089, м. Київ, вул. Радистів, буд. 64, офіс 8) - 50420 (п`ятдесят тисяч чотириста двадцять) грн. 03 коп. основного боргу.

3. Стягнути з Херсонського ліцею Херсонської обласної ради (, 73011, Херсонська обл., місто Херсон, вулиця Полтавська, будинок 89) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГАЗДОБИЧ" (, 02089, м. Київ, вул. Радистів, буд. 64, офіс 8) - 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. судових витрат.

4. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено і підписано 30.04.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська