ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3102/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Кузнецова В.О., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання Михайловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 (прийняте суддею Рудь І.А., повне судове рішення складено 28.12.2020) у справі № 904/3102/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва"

до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 10.06.2020 № б/н, в якій просить стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість з оплати експлуатаційних витрат за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп. за період з травня по жовтень 2018, з квітня по жовтень 2019.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 904/3102/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" 155 983 грн. 52 коп. заборгованості з компенсації вартості зносу обладнання дахової котельні, 2 339 грн. 75 коп. витрат зі сплати судового збору.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з обставин порушення відповідачем умов спірного договору, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Умовами договору в редакції додаткових угод, визначений обов`язок відповідача відшкодовувати позивачу 46% експлуатаційних витрат дахової котельні щомісячно, але саме у період опалювального сезону до розрахунку таких витрат, окрім суми щомісячного зносу дахової котельні, додаються витрати позивача на виплату заробітної плати працівникам котельні та вартість електроенергії, води, що споживаються при експлуатації дахової котельні. Таким чином, посилання відповідача на відсутність у нього обов`язку оплати експлуатаційних витрат дахової котельні за межами опалювального сезону, оскільки в інший період дахова котельня не експлуатується, є помилковими та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні умов спірного договору.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 904/3102/20, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що сума місячного зносу, яка розраховується згідно із Додатком № 1 до Додаткової угоди № 2 від 01.11.2017 є однією із складових сум експлуатаційних витрат дахової котельні, а не окремою сумою, яка підлягає сплаті відповідно до умов Договору.

Договір № 9 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 03.01.2012 не містить жодного пункту, щодо обов`язку Відповідача про щомісячну сплату зносу обладнання дахової котельні.

Вимога Позивача про оплату експлуатаційних витрат лише через наявність додатку, що містить суму місячного зносу обладнання дахової котельні без закріплення такого обов`язку умовами Договору - є повністю безпідставною.

Зазначені витрати оплачуються Субспоживачем на підставі виставлених Споживачем рахунків та підписання Актів виконаних робіт виключно в період опалювального сезону.

В інший період дахова котельня не експлуатується.

Договір № 9 та Додаткові угоди до нього не містять розрахунку експлуатаційних витрат дахової котельні за формулою: сума щорічного зносу дахової котельні помножена на 46%. Саме ці, розрахунки і оспорюються Відповідачем.

До позовної заяви Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що період, за який Позивачем нараховано заборгованість (травень-жовтень 2018 року, квітень жовтень 2019 року) відноситься до опалювального сезону. Наявні на сайті Дніпровської міської ради публічно доступні відомості свідчать, що вказані періоди не відносяться до періодів опалювального сезону згідно розпоряджень Дніпровського міського голови.

Окрім того, належних та допустимих доказів відправлення, надання відповідних рахунків Позивачем так і не надано.

До позову додані копії рахунків та актів виконаних робіт за травень-жовтень 2018 року, квітень-жовтень 2019 року, але в порушення умов п.1.2.2.1. Договору № 9 про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг від 03.01.2012 згідно із формулою розрахунку не додані:

розрахунок експлуатаційних витрат у вигляді таблиці, підписаний директором Споживача за місяць, що підлягає оплаті,

довідка про заробітну плату працівника котельні,

розрахунок спожитої електроенергії у вигляді таблиці підписаний головним інженером Споживача за місяць, що підлягає оплаті,

копія рахунку на оплату електроенергії, виставлений Споживачу постачальником за місяць, що підлягає оплаті.

Як свідчить зміст доданих до позовної заяви рахунків та актів, вони не могли бути виготовлені та надані Відповідачу в період травень-жовтень 2018 року, квітень-жовтень 2019 року.

Так, у всіх доданих Позивачем до позову актах та рахунках зазначено рахунки Позивача в форматі IBAN, однак рахунки в такому форматі відкривались та почали використовуватись лише в другому півріччі 2019 року.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що основоположним же в даному питанні є те, що відповідно п.1.2.2.1. Договору сума місячного зносу котельні встановлюється Розрахунком щомісячного зносу дахової котельні, що є додатком до Договору. Так, відповідно до розрахунку від 01.11.2017 року (додаток до додаткової угоди № 2 від 01.11.2017) сума річного зносу обладнання дахової котельні складає 213 155, грн, в свою чергу сума місячного зносу 21 315,00 грн, а відповідно розрахунку від 01.10.2018 (додаток до додаткової угоди № 3 від 01.10.2018) сума річного зносу обладнання складає 362 064,96 грн, в свою чергу сума щомісячного зносу складає 30 172,08 грн. Вказані суми покладені в розрахунок заборгованості, що додано до позову, який чітко ілюструє наявність заборгованості Відповідача перед позивачем, обумовлена сторонами Договору компенсація місячного зносу обладнання котельні не сплачена.

А ні розрахунки, а ні зміст договору не встановлюють умов про те, що компенсація щомісячного зносу обладнання сплачується лише в опалювальний сезон, а навпаки визначають суму, що підлягає сплаті кожного місяця впродовж всього календарного року.

У будь-якому випадку, за підсумками 2018 та 2019 років сума, що сплачена Відповідачем саме в частині компенсації зносу обладнання не рівна сумі, що обумовлена договором.

Сама концепція компенсації зносу обладнання взята з правил бухгалтерського обліку, відповідно до якого відбувається амортизація обладнання і відповідно до якого не передбачена можливість призупинки амортизації котельного обладнання в неопалювальному сезоні.

Посилання Відповідача на Розпорядження Дніпровського міського голови щодо опалювальних сезонів не може мати жодного відношення до даної справи, адже вказані рішення не розповсюджують свою дію на Позивача та Відповідача.

Всі рахунки на оплату та акти виконаних робіт надавалися представникові Відповідача нарочно, без супровідних листів та без отримання будь-яких відміток про їх отримання. Перед подачею позовної заяви, цінним листом з описом вкладення № 0705/20 від 07.05.2020 року Позивач направив Відповідачеві рахунки та акти, оплату по яким не проведено.

Пункт 1.2.2.1. Договору не містить вимог надання Позивачем Відповідачеві експлуатаційних витрат в яких включено лише СУМУ компенсації зносу обладнання, тим більше умов, що оплата може бути проведена лише після їх надання.

відсутність додаткових таблиць і розрахунків не мають жодного відношення до суті спору та не звільняє відповідача від обов`язків за Договором.

У наданні додаткових щомісячних розрахунків експлуатаційних витрат у спірні періоди відсутня потреба. Як вже зазначалося, екслуатаційні витрати включають у себе суму місячного зносу обладнання дахової котельні, погодженою сторонами у додатках до Договору. У зв`язку з тим, що витрати на заробітну плату, електроенергію та воду (також є складовими частинами експлуатаційних витрат) у спірні місці рівні нулю то сума цих експлуатаційних витрат рівна сумі місячного зносу обладнання дахової котельні, обов`язок сплачувати які прямо передбачений п.1.2.2.1. Договору.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 904/3102/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.02.2021 о 15:00 год.

Судове засідання, призначене на 23.02.2021 о 15:00 год. не відбулося у зв`язку з лікарняним члена колегії у справі судді Кузнецова В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання на 27.04.2021 о 16:30 год.

В судовому засіданні 27.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" та Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" є власниками приміщень, які розташовані у 2 корпусі будинку 115 по пр. Гагаріна у м. Дніпро. Для опалення всієї будівлі використовується дахова котельня, що належить позивачу та утримується ним.

З метою компенсації витрат, які несе позивач на утримання та експлуатацію котельні для опалення приміщень відповідача, 03.01.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (споживач) та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (найменування якого змінене на Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України") (субспоживач) укладено договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору субспоживач відшкодовує споживачу послуги з утримання будівлі, а саме частини будівлі ДНДІБВ (корпус №2), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ (нова назва м. Дніпро), проспект Гагаріна, будинок 115, загальною площею 5083,7 кв.м., пропорціно займаної субспоживачем площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих споживачем за цим договором.

Пунктом 1.2. договору визначений перелік послуг, що відшкодовується субспоживачем за цим договором, зокрема, послуги газопостачання, опалення приміщення та обслуговування дахової котельні (пп. 1.2.2).

Вищевказані послуги надаються субспоживачу пропорційно до займаної ним площі або залежно від фактичної кількості спожитих послуг (критерії застосовуються залежно від виду послуги) (п. 1.3).

За умовами п. 2.1.1. договору споживач зобов`язується забезпечити виконання всього комплексу послуг пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі субспоживачеві і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим договором, додатками, специфікаціями та додатковими угодами до нього, оформленими згідно вимог чинного законодавства. Розмір плати за обслуговування будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу послуг, які надаються субспоживачу споживачем, комунальними закладами та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування будівлі.

Відповідно до п. 5.2. договору зміни або доповнення до цього договору допускаються за взаємною згодою сторін.

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України (п. 5.6. договору).

Відповідно п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту укладання субспоживачем прямих угод з комунальними та іншими службами з приводу отримання послуг, зазначених в п. 1.2. даного договору.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору протягом одного місяця, після закінчення строку його чинності, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п. 5.3 договору).

Додатковою угодою № 1 від 01.11.2015, сторони виклали п.2.2.2. договору в такій редакції:

"Не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок споживача за комунальні (крім послуг за опалення та газопостачання) та інші послуги надані за цим договором, на підставі рахунків споживача і відповідних актів приймання-передачі разом з розрахунками наданих послуг за місяць та податкових накладних (в разі сплати ПДВ), що надаються споживачеві до 12 числа цього ж місяця. В разі затримки передачі означених документів - строки оплати корегуються, на відповідну кількість банківських днів.

Оплата вартості витрат на послуги опалення та газопостачання здійснюється субспоживачем щомісячно в термін 3 робочих дні звітного місяця згідно рахунку споживача, після попередньої сплати споживачем договірного обсягу постачання газу за місяць на умовах договору № 2015/ТП-ПР-0101401 147 35 від 01.07.15 з ТОВ "Дніпропетровськгаззбут" та надання субспоживачеві підтверджуючих платіжних документів про сплату.

Кінцева оплата послуг опалення та газопостачання за місяць здійснюється в термін 5 робочих днів згідно рахунку та акта виконаних робіт, що подається субспоживачеві не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним.

Зайво сплачена субспоживачем сума за місяць за комунальні та інші послуги, надані за цим договором, підлягає заліку в наступні розрахункові періоди або поверненню субспоживачеві в термін до 10 числа місяця наступного за звітним".

Додатковою угодою № 2 від 01.11.2017, сторони дійшли згоди викласти пп. 1.2.2 договору у наступній редакції:

"Послуги з газопостачання, послуги з опалення приміщення субспоживача (що включають експлуатаційні витрати дахової котельні споживача для опалення приміщення субспоживача), послуги з обслуговування дахової котельні споживача".

Також сторони дійшли згоди доповнити договір пунктом 1.2.2.1. наступного змісту:

"Вартість послуг з газопостачання визначається виходячи з рахунків на оплату, що виставляються постачальниками споживачу за транспортування (розподіл) природного газу та за споживання природного газу - у розмірі 46% (сорок шість відсотків) від сум, визначених у таких рахунках на оплату.

Експлуатаційні витрати дахової котельні споживача (S) розраховуються наступним чином: S= (СЗН+СЗП+Сел.ен)х46%, де СЗН сума місячного зносу обладнання дахової котельні споживача (додаток № 1 до даної додаткової угоди); СЗП витрати споживача на виплату заробітної плати працівникам котельні (згідно довідки, сформованої споживачем, про виплату заробітної плати); Сел.ен вартість електроенергії та води, що споживаються при експлуатації дахової котельні, згідно показників приладів, встановлених на вузлах обліку води та електроенергії, що споживаються котельною. Експлуатаційні витрати сплачуються субспоживачем споживачу на підставі виставлених споживачем рахунків після підписання актів виконаних робіт в період опалювального сезону.

Вартість послуг з обслуговування дахової котельні споживача визначається виходячи з сум, сплачених споживачем згідно рахунків на оплату, що виставляються споживачу постачальниками послуг з обслуговування дахової котельні та актів виконаних робіт з обслуговування дахової котельні; та виходячи з сум, сплачених споживачем постачальникам при придбанні запасних частин до обладнання дахової котельні на заміну тих, що вийшли з ладу - у розмірі 46% (сорок шість відсотків) від сум, сплачених споживачем. Вартість послуг сплачується субспоживачем споживачу щомісячно на підставі виставлених рахунків після підписання актів виконаних робіт".

01.11.2017 разом з додатковою угодою № 2 сторони підписали додаток № 1, відповідно до якого сума щорічного зносу обладнання дахової котельні складає 213 155, 00 грн, а сума щомісячного зносу обладнання дахової котельні складає 21 315, 00 грн.

Додатковою угодою № 3 до договору від 01.10.2018 сторони доповнили п. 1.2.2.1 абзацом наступного змісту: "Споживач щорічно проводить переоцінку вартості обладнання дахової котельні станом на перше 1 жовтня поточного року і змінює розрахунок суми щомісячного зносу обладнання дахової котельні, який є невід`ємною частиною договору".

В решті п. 1.2.2.1 залишено без змін.

01.10.2018 разом з додатковою угодою № 3, сторони підписали додаток № 1, відповідно до якого сума щорічного зносу обладнання дахової котельні складає 362 064,96 грн, а сума щомісячного зносу обладнання дахової котельні складає 30 172, 08 грн.

Проект вказаної додаткової угоди направлявся позивачем відповідачу разом з супровідним листом від 01.10.2018 № 83/1, в якому акцентовано увагу на необхідність визначення експлуатаційних витрат дахової котельні, зокрема зносу обладнання дахової котельні в період опалювального сезону.

Відповідач здійснив оплату експлуатаційних витрат дахової котельні позивача в період опалювальних сезонів 2018-2019, проте відповідач вважає, що такі витрати в частині зносу обладнання дахової котельні мають сплачуватися щомісячно, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 155 983 грн. 52 коп., з яких: 58 829 грн. 40 коп. заборгованість за період з травня по жовтень 2018, а 97 154 грн. 12 коп. заборгованість за період з квітня по жовтень 2019.

Позивач направив на адресу відповідача акти здачі-приймання робіт (надання послуг) та рахунки для сплати експлуатаційних витрат у спірному періоді, що підтверджується листом від 07.05.2020 № 0705/20 (т. 1, а.с. 17-19). Проте, відповідач підписані акти позивачу не повернув, заперечення щодо підписання актів не надав, вартість експлуатаційних послуг за вказаний період не сплатив, що і стало причиною звернення позивача із даним позовом до суду.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Принцип свободи договору не є безумовним, межі дії цього принципу визначаються критеріями справедливості, добросовісності, пропорційності, розумності, а погоджені сторонами умови договору повинні відповідати не лише вимогам цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а й засадам справедливості, добросовісності, розумності як складової елемента загального конституційного принципу верховенства права.

Умовами спірного договору (п. 1.2.2.1., в редакції додаткових угод № 2 від 01.11.2017 та № 3 від 01.10.2018) визначено, що послуги з опалення приміщення субспоживача включають експлуатаційні витрати дахової котельні споживача для опалення приміщення субспоживача. У свою чергу, експлуатаційні витрати дахової котельні споживача включають:

суму місячного зносу обладнання дахової котельні споживача (додаток № 1 до додаткової угоди);

витрати споживача на виплату заробітної плати працівникам котельні;

вартість електроенергії та води, що споживаються при експлуатації дахової котельні;

При цьому, у п. 1.2.2.1. визначено, що експлуатаційні витрати сплачуються субспоживачем споживачу на підставі виставлених споживачем рахунків після підписання актів виконаних робіт в період опалювального сезону.

Виходячи з приписів вказаного пункту п. 1.2.2.1. у період опалювального сезону позивач виставляв відповідачу на оплату рахунки-фактури та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які включали експлуатаційні витрати дахової котельні (у тому числі суму місячного зносу обладнання) та які оплачувалися відповідачем, що сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи (а.с. 135-160, т. 1; а.с. 1-87, т. 2).

Доказів своєчасного виставлення позивачем відповідачу рахунків на оплату та актів приймання-передачі, які б містили експлуатаційні витрати дахової котельні (у тому числі суму місячного зносу обладнання) у неопалювальні періоди (з травня по жовтень 2018, з квітня по жовтень 2019), матеріали справи не містять. Так само як і не містять доказів оплати позивачем таких експлуатаційних витрат з урахуванням зносу у інші неопалювальні періоди, які не є спірними.

Не підтверджується матеріалами справи і висловлення жодних претензій позивачем відповідачу відносно нездійснення останнім оплат у спірних періодах сум щомісячного зносу поза межами опалювального періоду чи наявність спору з цього питання до часу виставлення одномоментно 07.05.2020 рахунків та актів для оплати за періоди травень-жовтень 2018, квітень-жовтень 2019 (а.с. 17-19, т. 1).

Також, звертає увагу на себе той факт, що балансова вартість обладнання визначається станом на 1 січня року, однак позивач звертався до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо узгодження сум щомісячного зносу у складі експлуатаційних витрат на початку жовтня, тобто на початку звичайного періоду опалювального сезону; умовами додаткової угоди № 3 від 01.10.2018 сторонами погоджено щорічно проводить переоцінку вартості обладнання дахової котельні станом на перше 1 жовтня поточного року для зміни розрахунку суми щомісячного зносу обладнання дахової котельні.

Виходячи із правовідносин, що склалися між сторонами та дій, які вчинялися ними на виконання договору, суд не вбачає підстав дійти висновку, що самі сторони тлумачили п. 1.2.2.1. договору, як такий що вимагає оплати зносу обладнання дахової котельні у неопалювальні періоди року.

Як вбачається зі змісту договору та п. 1.2.2.1. сума місячного зносу обладнання дахової котельні споживача є складовою експлуатаційних витрат, які виходячи зі змісту цього ж пункту договору оплачуються в період опалювального сезону, а не протягом року. Окремого порядку сплати сум місячного зносу обладнання дахової котельні договором не передбачено.

Також договір не містить обов`язку відповідача оплачувати повну суму щорічного зносу обладнання (46% від нього). Наведення у додатках № 1 додаткових угод № 2 від 01.11.2017 та № 3 від 01.10.2018 розрахунку щорічного зносу (на підставі якого визначено відповідно щомісячний знос) саме по собі не є тією обставиною, яка зобов`язує сплачувати відповідача такий щорічний знос у повному обсязі (46% від нього) чи оплачувати кожний місяць суму щомісячного зносу (46% від нього), оскільки обов`язок з таких оплат не визначено умовами договору та додатковими угодами. Розрахунок зносу викладено у додатках № 1 додаткових угод № 2 від 01.11.2017 та № 3 від 01.10.2018 для визначення експлуатаційних витрат за формулою на що йде посилання у п. 1.2.2.1.

Зокрема, у п. 1.2.2.1. договору при визначенні порядку оплати вартості послуг з обслуговування дахової котельні прямо зазначено обов`язок їх щомісячної оплати, тоді як щодо порядку оплати експлуатаційних витрат дахової котельні (з урахуванням місячного зносу) зазначено про їх оплату в період опалювального сезону. Іншого умовами договору щодо періодів оплати експлуатаційних витрат дахової котельні не передбачено.

Умовами договору не визначено чіткі суми, які компенсуються відповідачем позивачу, це узгоджується із положеннями п. 1.3 договору (послуги надаються субспоживачу пропорційно до займаної ним площі або залежно від фактичної кількості спожитих послуг (критерії застосовуються залежно від виду послуги). Тобто умовами договору визначено, що суми компенсацій є змінними та їх складові необов`язково є сталими щомісяця.

Обов`язок відшкодування відповідачем, як користувачем, у повному обсязі (46% від нього) суми зносу обладнання не передбачено ні умовами укладеного між сторонами договору, ні положеннями чинного законодавства.

Враховуючи, що сторони на власний розсуд визначають умови договору, вони не позбавлені права внести відповідні зміни щодо порядку визначення і відшкодування сум зносу обладнання дахової котельні.

При вирішення спору колегія суддів також враховує принцип "contra proferentem" слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

За викладеного, враховуючи, що чинним договором не передбачено обов`язку оплачувати позивачу у заявлені до стягнення періоди суми зносу обладнання дахової котельні, відсутні підстави для задоволення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених вище обставин справи, оскільки висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача; судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача на користь апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 904/3102/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 у справі № 904/3102/20 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви віднести на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (49050, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 115, ідентифікаційний код 37807315) на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (49107, м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 115, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 09305480) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 3 509 (три тисячі п`ятсот дев`ять) грн 63 коп.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повне судове рішення складено 30.04.2021

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко