ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.04.2021 Справа № 920/295/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»,

про стягнення 122867 грн 63 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі, заяви та клопотання сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 24.03.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 56033 грн 05 коп. пені, 47850 грн 80 коп. 3% річних, 18983 грн 78 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 30.09.2019 договору № 4182/1920-БО-29 постачання природного газу (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено газ по Договору, відповідачем газ було прийнято, однак за нього не сплачено вчасно, що є порушенням п. 6.1 Договору. Тому зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Ухвалою суду від 25.03.2021 було відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання.

Відповідач 21.04.2021 надав до суду клопотання щодо зменшення розміру пені, в якому зазначає, що газ позивачем дійсно поставлявся, борг за газ відповідачем повністю сплачено, однак розрахунки здійснювались не вчасно. Тому відповідач просить суд зменшити на 90 % розмір пені, яка заявлена позивачем до стягнення.

26.04.2021 позивач надав до суду заперечення щодо клопотання відповідача про зменшення пені.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30.09.2019 між сторонами було укладено договір № 4182/1920-БО-29 постачання природного газу та додаткові угоди №№ 1-7 до Договору (а.с.17-32).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.8 Договору кількість спожитого відповідачем газу за місяць оформлюється актом прийому-передачі.

У листопаді 2019 року квітні 2020 року позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 13356436 грн 93 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи, підписаними сторонами без заперечень та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу (а.с.33-38).

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач розрахувався за газ, однак з порушенням строків, які встановлені Договором, що підтверджується випискою з банківських операції по Договору з відповідачем за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 (а.с.40-44).

Також, позивачем до матеріалів справи надано сальдо по підприємству відповідача за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 (а.с.39).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки вказані обставини визнаються сторонами, то вони є такими, що встановлені судом.

Крім того, згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому факт оплати відповідачем за природний газ у 2019-2020 роках з простроченням платежу є таким, що встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Стосовно 3 % річних та інфляційних втрат.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.12-16).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 47850 грн 80 коп. 3% річних, 18983 грн 78 коп. інфляційних втрат (період з 28.01.2020 по 30.09.2020) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання відповідачем п. 6.1 Договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.12-16).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, то вимога позивача про стягнення з відповідача 56033 грн 05 коп. пені (період з 28.01.2020 по 30.09.2020) є правомірною.

Відповідач у клопотанні від 21.04.2021 просить суд зменшити розмір пені, яка заявлена позивачем до стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 2 ст. 233 ГК України у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд враховує наступні факти:

- відсутності у відповідача основного боргу за укладеним між сторонами Договором його повне виконання, а також те, що порушення виконання зобов`язання за Договором не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин позивачем не надано будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущенного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах;

- стягнення сум інфляційних втрат та відсотків річних, які мають забезпечити баланс інтересів сторін;

- правовий статус відповідача, основним різновидом господарської діяльності якого є надання послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води, і те, що основним споживачем послуг відповідача є населення;

- суспільну необхідність господарської діяльності відповідача та віддіграння нею особливої соціальної ролі;

- фінансовий стан відповідача та те, що застосування у повному розмірі пені до відповідача може привести до ускладнення фінансового становища підприємства та що діючі тарифи не покривають фактичні витрати підприємства по наданню послуг з теплопостачання.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені та часткове задоволення вимог позивача, а саме суд зменшує розмір пені на 30 % та стягує з відповідача на користь позивача 39223 грн 14 коп. пені.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» про стягнення 122867 грн 63 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (вул. Гагаріна, буд. 1, м. Шостка, сумська область, 41100, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б.Хмельницького, 6, м. київ, 01601, ) 47850 грн 80 коп. 3% річних, 18983 грн 78 коп. інфляційних втрат, 39223 грн 14 коп. пені, 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» про зменшення розміру пені задовольнити частково.

4. Зменшити розмір заявленої Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пені на 30%.

5. Видати Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 29.04.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко