ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/475/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву Кольчинської селищної ради с.Кольчино Мукачівського району до товариства з обмеженою відповідальністю Інтербуд, м. Свалява про зобов`язання вчинити дії

За участю представників:

від позивача - не з`явилися

від відповідачів - не з`явилися

в с т а н о в и в:

Верхньовизницька сільська рада Мукачівського району, с. В.Визниця Мукачівського району звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтербуд про зобов`язання вчинити дії, а саме, безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію, виконану на підставі договору підряду № 11 від 29.09.2014, укладеного між Верхньовизницькою сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Інтербуд шляхом усунення недоліків, що зазначені в експертному звіті №07-2040-16 від 26.10.2016 Державного підприємства Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи, філії ДП Укрдержбудекспертиза, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 19, 142-145 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 629, 891 Цивільного кодексу України, ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 02.08.2019 позовну заяву було залишено без руху з підстав, наведених у ній.

09.08.2019 позивачем подано заяву про усунення недоліків та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/475/19 та призначено підготовче засідання на 11.09.2019.

У засіданні 11.09.2019 за згодою представників сторін оголошено перерву в порядку вимог ст. 183 ГПК України на 03.10.2019.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.10.2019 було відкладено підготовче засідання на 21 жовтня 2019 р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2019 було продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 13 листопада 2019 р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.11.2019 було відкладено підготовче засідання 02.12.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Ремецькі О.Ф. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.12.2019 було відкладено підготовче засідання на 15 січня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.01.2020 було закрито підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.02.2020.

Ухвалою суду від 04.02.2020 було відкладено розгляд справи по суті на 16.03.2020.

Ухвалю Господарського суду Закарпатської області від 24.03.2020 з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, рекомендацій Ради суддів України, розпорядження голови Західного апеляційного господарського суду від 16 березня 2020 року №06-41/01. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 291 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України карантинні заходи продовжено до 11.05.2020 року. Розпорядженням голови Господарського суду Закарпатської області від 16.03.2020 №01-03/4-о/д з метою попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19), було відкладено розгляд справи по суті №907/475/19 в межах розумного строку.

Ухвалою суду від 04.02.2021 року було призначено розгляд справи по суті на 17.02.2021 року.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року прийнято до розгляду заяву про заміну сторони правонаступником та відкладено розгляд справи по суті на 11.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області відкладено розгляд справи по суті та заяву про заміну сторони правонаступником на 30.03.2021 року.

Ухвалою суду від 30.03.2021 відкладено розгляд справи по суті та заяву про заміну сторони правонаступником на 22 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 22.02.2021 задоволено заяву Кольчинської селищної ради про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва та замінено позивача у справі №907/475/19 Верхньовизницьку сільську раду Мукачівського району на її правонаступника Кольчинську селищну раду, (89636, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, селище міського типу Кольчино, Корятовича, будинок 13, ).

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та запереченні, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Вказує на те, що 26 жовтня 2016 року ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба УДБЕ» надала Експертний звіт №07-2040-16 щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання проектної документації, яка була предметом договору №11 від 29.09.2014 укладеного сторонами.

Зокрема, позивач зауважує, що з листопада 2016 року по липень 2019 року позивач неодноразово направляв листи відповідачу, однак письмові відповіді відповідач не надав. Проте, в телефонних розмовах керівник ТзОВ «Інтербуд» запевняв, що Проектно-кошторисна документація по об`єкту «Реконструкція будівлі в с. В. Визниця вул. Mиpy 56 а під ДН3 на 75 місць» приводиться у відповідність.

Водночас відповідач звертає увагу на те, що 05 липня 2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтребуд» позивачем було направлено листа, щодо негайного виконання умов договору №11 від 29.09.2014р. шляхом зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтребуд» безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію, виконану на підставі договору підряду № 11 від 29.09.2014 р.

11 вересня 2019 року до суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач зазначив, що згідно договору підряду №11 від 29.09.2014 року ТОВ «Інтербуд» виготовило проектно-кошторисну документацію згідно завдання на проектування та вихідних даних, які надав Замовник. В 2016 році Замовник подав проектно кошторисну документацію та отримав негативний звіт від філії ДП «Укрдержбудекспертиза», в якому є пункти зауважень, які на думку відповідача, Замовник навмисно не додав до позовної заяви і які стосуються саме його, зокрема: не надання технічних умов на підключення до зовнішніх мереж енергопостачання; на надано жодної документації на свердловину, до якої згідно проекту повинна підключатися система водопостачання, та яка, зі слів Замовника, запроектована іншою організацією.

Зокрема відповідач зазначив, що згідно умов договору на підрядну організацію покладено завдання виготовити проектно-кошторисну документацію, яку згідно акту виконаних робіт ТОВ «Інтербуд» виготовив та передав позивачу.

Також вказує, що відповідно до пункту 5.1 договору Підрядник виконує роботу згідно Державних будівельних норм, однак позовна заява не містить прямих посилань на порушення відповідачем в ході виконання спірних робіт Державних будівельних норм.

Разом з тим відповідачем заявлено про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

15.10.2019 представником позивача подано заперечення на відзив, в якому зокрема звертає увагу на те, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, однак позивач міг довідатись про порушення свого права лише після проведення експертизи, тобто після 26 жовтня 2016 року, коли ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба УДБЕ» надала Експертний звіт №07-2040-16 щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання проектної документації.

Зауважує, що замовник Договору №-11 виконав свої обов`язки та надав підряднику всі необхідні документи, натомість підрядник отримав грошові кошти за роботу, однак роботу не виконав в повному обсязі, а виконав з недоліками.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, який завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року між Верхньовизницької сільською радою правонаступником якої є Кольчинська селищна рада (далі Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтребуд» (далі Відповідач) було укладено Договір підряду №11 від 29.09.2014р., (далі Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору Замовник передає, а Підрядник приймає на себе виконання робіт по виготовлення проектно - кошторисної документації по об`єкту «Реконструкція будівлі в с. В.Визииця, вул.Миру 56 «а» під ДНЗ на 75 місць з розширенням».

Пунктом 2.1 Договору зокрема передбачена вартість робіт згідно Договору, яка складає 175 000,00 грн.

Кошти за виконані Підрядником роботи перераховуються Замовником на розрахунковий рахунок Підрядника після підписання і затвердження печаткою сторонами актів виконаних робіт (п.2.2 Договору).

Замовник зобов`язаний в 10-денний з дня підписання Договору повернути один примірник Підряднику. Підрядник повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання Договору (п.3.1, 3.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, та діє до моменту його повного виконання, та проведення розрахунків (п.4.1 Договору).

Пунктом 4.1 розділу 5 Договору зокрема передбачено, що Підрядник виконує роботи згідно Державних будівельних норм.

В матеріалах справи міститься акт виконаних робіт №17 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 29.09.2014, який засвідчений відтисками печаток та підписами сторін.

Згідно платіжного доручення №480 від 03.10.2014р на виконання договору Позивачем 03 жовтня 2014 року перераховано грошові кошти Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтребуд» в розмірі 175 000, 00 грн.

В матеріалах справи міститься Експертний звіт №07-2040-16 від 26 жовтня 2016 року ДП «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба УДБЕ» щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання проектної документації, яка була предметом договору №11 від 29.09.2014 року.

В матеріалах справи наявні листи Позивача №340 від 23.08.2018, №394 від 26.12.2018, №172 від 28.05.2019 року з вимогою до Відповідача про виконання договору в повному обсязі та претензія №2261/0 від 04.07.2019 року.

За доводами позивача, вказані вимоги залишені відповідачем без задоволення, що і стало приводом звернення до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Проаналізувавши укладений сторонами Договір від 29.09.2014р, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини підпадають під регулювання Глави 33 Господарського кодексу України та норм глави 61 Цивільного кодексу України.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно пункту 1.1 Договору Замовник передає, а Підрядник приймає на себе виконання робіт по виготовлення проектно - кошторисної документації по об`єкту «Реконструкція будівлі в с. В.Визииця, вул.Миру 56 «а» під ДНЗ на 75 місць з розширенням».

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Замовник зобов`язаний в 10-денний з дня підписання Договору повернути один примірник Підряднику. Підрядник повинен приступити до виконання робіт з моменту підписання Договору (п.3.1, 3.2 Договору).

Пунктом 4.1 розділу 5 Договору зокрема передбачено, що Підрядник виконує роботи згідно Державних будівельних норм.

В частині 1 ст. 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, факт прийняття позивачем виконаних відповідачем робіт підтверджується підписаним між сторонами у спорі без зауважень та претензій актом виконаних робіт №17 від 29.09.2014 року.

Частиною 2 ст. 853 ЦК України встановлено, що замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (ч. 1 ст. 853 ЦК України).

Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем до матеріалів справи, окрім Експертного звіту було подано листи Позивача №340 від 23.08.2018, №394 від 26.12.2018, №172 від 28.05.2019 року з вимогою до Відповідача про виконання договору в повному обсязі та претензія №2261/0 від 04.07.2019 року проте, на підтвердження їх надсилання відповідачем не надано жодних доказів, які б відповідали вимогам передбаченим ст. ст. 76-79 ГПК України, у зв`язку з чим вказані матеріали судом не приймаються до уваги.

Водночас виходячи з положень ч. 2 і 3 статті 853 ЦК України, законодавець поділяє недоліки виконаної роботи на явні, які можуть бути встановлені при звичайному способі приймання, та приховані. Так, явні недоліки повинні виявлятися безпосередньо при прийнятті результату роботи. Однак, якщо замовник приймає результат роботи без проведення перевірки, він позбавляється права посилатись на наявність явних недоліків у результаті роботи. У свою чергу, приховані недоліки замовник може виявляти і після прийняття результату. Замовник зобов`язаний у такому випадку негайно повідомити про це підрядника. Виконання цього обов`язку дозволить підряднику спільно з замовником зафіксувати виявлені приховані недоліки та вирішити самостійно на принципах добросовісності та розумності пов`язані з цим спірні питання. Якщо підрядник відмовляється спільно з замовником зафіксувати їх, останній може це зробити із залученням третіх осіб.

Пунктом 4.1 розділу 5 Договору зокрема передбачено, що Підрядник виконує роботи згідно Державних будівельних норм.

Відповідно до п.1 розділу «Загальні положення» Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 №560 (далі - Порядок №560), цей Порядок визначає механізм затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи.

Відповідно до п.6 розділу «Експертиза проектів будівництва» Порядку №560 метою проведення експертизи проектів будівництва (далі - експертиза) є визначення якості проектних рішень шляхом виявлення відхилень від вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва. Експертиза є завершальним етапом розроблення проектів будівництва.

Згідно з п.15 розділу «Експертиза проектів будівництва» Порядку №560 експертна організація за результатами проведеної експертизи надсилає її замовникові експертний звіт: позитивний - щодо дотримання вимог до міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та інженерного забезпечення, у тому числі щодо додержання нормативів з питань створення умов для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, охорони праці, екології, пожежної, техногенної, ядерної та радіаційної безпеки, енергозбереження, кошторисної частини проекту будівництва; негативний - щодо допущення помилок, необхідності їх доопрацювання та/або недотримання зазначених вимог.

Згідно з п.12 розділу «Експертиза проектів будівництва» Порядку №560 Замовником експертизи є:замовник будівництва; проектувальник, якщо це передбачено договором на виконання проектно-вишукувальних робіт.

Водночас, відповідачем подано заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності та відмови у задоволенні позовних вимог на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності за змістом ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

При цьому, за приписами ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За доводами позивача проектно-кошторисна документація по об`єкту «Реконструкція будівлі в с. В. Визниця вул. Миру 56 «а» під ДН3 на 75 місць» була передана замовнику в 2016 році, після чого в жовтні 2016 року документація була направлена на експертизу. Водночас, в підтвердження отримання документації в 2016 році позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів.

Разом з тим актом виконаних робіт №17 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 29.09.2014 р., який засвідчений відтисками печаток та підписами сторін підтверджується передання результатів робіт 29.09.2014 р.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що Позивач міг дізнатися про недоліки результату робіт з 29.09.2014р., а проведення експертизи 26 жовтня 2016 р. спричинено виключно діями самого замовника.

Натомість позивач звернувся до суду 01.08.2019 р. зі спливом строку позовної давності.

Оскільки строк позовної давності, про застосування якої заявлено, сплив, а судом не встановлено обставин, передбачених ст. 268 Цивільного кодексу України або іншими законами, та поважних причини його пропуску, то за таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району, с. В.Визниця Мукачівського району до товариства з обмеженою відповідальністю Інтербуд, м. Свалява про зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 30.04.2021

Суддя О. Ф. Ремецькі