ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 910/12130/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Євсікова О.О.

Руденко М.А.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Бєлкін Л.М.;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 року про передачу справи на розгляд іншого суду

у справі № 910/12130/20 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ"

до 1. Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недійсність результатів спірних торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, внаслідок порушення процедури підготовки до реалізації активів банку та включення до складу ліквідаційної маси неіснуючих активів, а також порушення процедури розкриття інформації про активи (майно) банків, що ліквідуються шляхом незазначення в публічному паспорті активу лоту про дефектність договорів іпотеки. Таким чином, за твердженням позивача, договір відступлення прав вимоги, як укладений за результатами таких торгів та який є похідним від їх результатів, а також з огляду на відступлення недійсних прав вимоги та невідповідність договору вимогам п.9-1 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", має бути визнаним недійсним в судовому порядку на підставі ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 року матеріали справи передано за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ".

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оскільки позивачем у даному спорі про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині передачі прав за договорами іпотеки щодо майна боржника, є Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", стосовно якого Господарським судом Луганської області 22.11.2011 року порушено провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а отже майнові вимоги у даній справі можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 року у справі №910/12130/20 та повернути справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник вказав, що у даній справі позивачем, як боржником у справі про банкрутство, заявлено позов про визнання недійсним договору відступлення права вимоги в частині передачі прав вимоги за договорами іпотеки. При цьому, такий позов носить немайновий характер, а скасування договорів купівлі-продажу прав вимоги не здійснить жодного випливу на зміну ліквідаційної маси боржника. Апелянт вказав, що посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17 є помилковим, оскільки обставини, предмет та підстави позову у даній справі та у справі № 922/928/17 є різними.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/12130/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12130/20 та призначено апеляційний розгляд справи на 27.04.2021.

Явка представників сторін

Представник позивача, відповідача 1 та третьої особи у судове засідання 27.04.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи вказані особи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Апеляційним судом враховано позицію Верховного Суду (постанови від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19), відповідно до якої касаційний господарський суд, здійснивши аналіз ст.ст. 120, 242 ГПК України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена ст. ст. 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Оскільки позивач, відповідач 1 та третя особа були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 27.04.2021 за відсутності представників позивача, відповідача 1 та третьої особи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

У межах даної справи Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" звернулось із позовом до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" про:

- визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року стосовно реалізації прав вимоги за Договором іпотеки від 25.09.2007 року № 08-09-07/Z1 та Договором іпотеки від 28.12.2010 року № 35-12-07/Z1;

- визнання недійсним договору відступлення прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, в частині передачі прав вимоги за Договором іпотеки від 25.09.2007 року № 08-09-07/Z1 та Договором іпотеки від 28.12.2010 року № 35-12-07/Z1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недійсність результатів спірних торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, внаслідок порушення процедури підготовки до реалізації активів банку та включення до складу ліквідаційної маси неіснуючих активів, а також порушення процедури розкриття інформації про активи (майно) банків, що ліквідуються шляхом незазначення в публічному паспорті активу лоту про дефектність договорів іпотеки. Таким чином, за твердженням позивача, договір відступлення прав вимоги, як укладений за результатами таких торгів та який є похідним від їх результатів, а також з огляду на відступлення недійсних прав вимоги та невідповідність договору вимогам п.9-1 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", має бути визнаним недійсним в судовому порядку на підставі ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

В той же час, ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.11.2011 року по справі № 21/89б/2011 порушено провадження у справі про банкрутство боржника - Закритого акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" ().

Ухвалою від 20.12.2011 року у справі №21/89б/2011 суд здійснив заміну боржника - ЗАТ "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", його правонаступником ПАТ "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ"; ввів процедуру розпорядження майном боржника; призначив розпорядником майна боржника по справі арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М., ліцензія АВ №499225 від 16.02.2010 р.

Ухвалою від 29.04.2014 року у справі №21/89б/2011 суд затвердив реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою від 13.04.2016 року Господарський суд Луганської області у справі №21/89б/2011 достроково припинив повноваження розпорядника майна боржника Мензаренка Ю.М. з 13.04.2016 року; ввів процедуру санації боржника - ПАТ "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", смт. Мілове Міловського району Луганської області, пров.Заводський, буд.3, ідентифікаційний код 25365406, строком на 12 місяців; призначив керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Кандаурову А.П. (свідоцтво №696 від 22.04.2013).

Ухвалою суду від 08.04.2019 року клопотання керуючого санацією Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький Степ" про продовження строку санації від 27.03.2019 року вих. № 02-02/56 залишено без задоволення. Зобов`язано арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну продовжити виконання повноважень та обов`язків керуючого санацією Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький Степ" до визнання боржника банкрутом, або затвердження мирової угоди.

Приймаючи оскаржувану ухвалу про направлення матеріалів справи за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство, суд першої інстанції вказав, що оскільки позивачем у даному спорі про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині передачі прав за договорами іпотеки щодо майна боржника, є Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", стосовно якого Господарським судом Луганської області 22.11.2011 року порушено провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а отже майнові вимоги у даній справі можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини 1 статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України). Такі майнові спори розглядаються та вирішуються господарським судом за правилами позовного провадження, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, у межах провадження у справі про банкрутство без порушення нових справ.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019 №2597-VIII.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України " Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441). Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386) втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч. 2. ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник: спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, вимоги про визнання недійсними правочинів підлягають розгляду в межах справи про банкрутство у випадках, коли їх стороною є безпосередньо боржник, та результат розгляду відповідних вимог впливатиме на обсяг ліквідаційної маси боржника (аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2020 року № 910/17925/14).

Так, предметом розгляду в даній судовій справі є позовна вимога Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" про визнання недійсним результатів відкритих торгів, оформлених протоколом № № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року та визнання недійсним договору відступлення права вимоги в частині передачі прав вимоги за Договором іпотеки від 25.09.2007 року № 08-09-07/Z1 та Договором іпотеки від 28.12.2010 року № 35-12-07/Z1, сторонами якого є Публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал".

В той же час, Приватне акціонерне товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" не є стороною спірного правочину.

Оскільки Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", як боржник в розумінні Закону про банкрутство, є позивачем за цим позовом, його вимоги не підлягають вартісній оцінці та не є майновими, а результати їх розгляду не вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього товариства, а тому відсутні підстави стверджувати, що на позовні вимоги Приватного акціонерного товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" поширюються вимоги ч. 2 ст. 7 Кодексу та п. 8 ст. 20 ГПК України щодо належності спорів з майновими вимогами до боржника, у тому числі спорів про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, до юрисдикції суду, який розглядає справу про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ".

Така правова позиція щодо неможливості розгляду аналогічних спорів в межах справи про банкрутство викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 752/4361/15, яка не була врахована судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали.

А тому, суд першої інстанції невірно застосував норми ст.20 ГПК України та ст.7 КУзПБ, що призвело до помилкового висновку про необхідність розгляду заявлених позивачем (боржником) вимог про визнання недійсним договору, стороною якого не є боржник, в межах справи про банкрутство.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006), фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але і дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Отже, процедура розгляду справи судами повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції та положенням законодавства України та має бути збалансована з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції", заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007), у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України", заява N 24003/07, п.33, 08.12.2016).

Вказане вище узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.12.2019 у справі № 921/490/18 та від 09.06.2020 у справі № 910/3704/13.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було невірно застосовано норми процесуального права та неправильно застосовано матеріальне законодавство, у зв`язку з чим ухвала Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 підлягає скасуванню, а справа № 910/12130/20 підлягає направленню для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 року у справі №910/12130/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 року у справі №910/12130/20 скасувати.

3. Матеріали справи №910/12130/20 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.04.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді О.О. Євсіков

М.А. Руденко