СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" квітня 2021 р. Справа № 905/498/21

Суддя Ільїн О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» (вх.№1227Д/1) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24 березня 2021 року (суддя Бокова Ю.В.) по справі №905/498/21

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Вороніна Олега Миколайовича, м. Костянтинівка, Донецька обл.

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в сумі 25 514,30 грн., з яких: 22 283,30 грн. заборгованість за кредитом, 431,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2800,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом,-

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Вороніна Олега Миколайовича заборгованості в сумі 25 514,30 грн, з яких: 22 283,30 грн заборгованість за кредитом, 431,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2800,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником умов кредитного договору № б/н від 05.02.2020, який укладений шляхом підписання позичальником заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщений в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24 березня 2021 року (суддя Бокова Ю.В.) по справі №905/498/21 відмовлено АТ КБ Приватбанк у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Вороніна Олега Миколайовича заборгованості в сумі 25 514,30 грн, з яких: 22 283,30 грн заборгованість за кредитом, 431,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2800,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом.

АТ КБ «Приватбанк» з ухвалою Господарського суду Донецької області не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати, видати судовий наказ, яким стягнути з ФОП Вороніна Олега Миколайовича заборгованості в сумі 25 514,30 грн, з яких: 22 283,30 грн заборгованість за кредитом, 431,00 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2800,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом.

Одночасно заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суд встановив таке.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу від 24.03.2021, надіслана сторонам 29.03.2021, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши клопотання заявника про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає, що лише сам факт його подання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Проте зі змісту поданої апеляційної скарги не вбачається, які саме об`єктивні обставини перешкоджали заявнику звернутися до суду з апеляційною скаргою в установлений законом строк.

За положеннями ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку і вказати підстави для поновлення строку.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 7 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір), тобто наразі 2270,00 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги містять платіжне доручення №PROM4BTOP8 від 14.04.21 про сплату судового збору у розмірі 2102 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що вказані в апеляційній скарзі підстави поновлення строку на подання апеляційної скарги визнані судом неповажними, відсутність доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Ільїн О.В.