ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа№ 910/8203/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника згідно з протоколом судового засідання від 26.04.2021

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будакс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021

у справі № 910/8203/20 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Системи»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будакс»

про стягнення 75 085, 85 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Буд Системи» (далі - ТОВ «Буд Системи») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будакс» (далі - ТОВ «Будакс») про стягнення за поставлений за видатковими накладними від 14.01.2019 № 15 та від 15.01.2019 № 69 товар 69 008, 48 грн основного боргу, 3 243, 04 грн інфляційних втрат та 2 834, 33 грн 3 % річних.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем товар.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 позовні вимоги ТОВ «Буд Системи» задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Будакс» на користь ТОВ «Буд Системи» 69 008, 48 грн основного боргу, 2 834, 33 грн 3 % річних, 3 243, 04 грн інфляційних втрат, 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2 102, 00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що обов`язок відповідача по оплаті товару виник після прийняття ним товару та підписання видаткових накладних, однак докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар у повному обсязі матеріали справи не містять. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача основї суми заборгованості за поставлений товар та 3 % річних і інфляційних втрат.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «Будакс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 та ухвалити нове, яким задовольнити зустрічний позов.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2021 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Будакс» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021. Надано сторонам час для подачі відзиву та клопотань. Призначено до розгляду апеляційну скаргу на 12.04.2021.

Розгляд справи здійснювався різними складами суду. Апеляційне провадження було відкрито тим же складом суду, що і розглянув апеляційну скаргу по суті.

15.03.2021 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Буд Системи» надійшов відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання скаржнику та в строк, встановлений судом. Відзив прийнято до розгляду в порядку ст. 263 ГПК України. Також у відзиві було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500, 00 грн. На підтвердження понесених витрат стороною надано відповідні докази.

12.04.2021 розгляд справи за клопотанням скаржника було відкладено до 26.04.2021.

23.04.2021 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано посиленням карантинних обмежень стосовно руху громадського транспорту, яке унеможливлює прибуття директора особисто та забезпечення явки представника.

У судове засідання 26.04.2021 з`явився представники позивача. Представники скаржника у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення та безпосередньо клопотанням про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про необґрунтованість такого клопотання з огляду на таке. Відкриваючи апеляційне провадження та відкладаючи розгляд справи, суд апеляційної інстанції повідомив учасників про можливість участі в судовому засіданні за допомогою відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду. Тобто представники сторін мали змогу взяти участь в судовому числі, у тому числі, і поза межами приміщення суду (для цього необхідно лише наявність технічного обладнання). Заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи, скаржник в порядку, передбаченому ст. 74 ГПК України, не надав суду доказів відсутності і товариства технічної можливості взяти участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду за допомогою відеоконференцзв`язку (відсутність комп`ютерної техніки). Стороною також не наведено необхідності безпосередньої участі в судовому засіданні в приміщенні суду (надання доказів, схем, тощо). Крім того, суд апеляційної інстанції враховує посилання позивача на те, що адвокатам було дозволено користування громадським транспортом. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що саме відповідач є ініціатором апеляційного провадження і 12.04.2021 за його клопотанням розгляд справи вже відкладався. А тому підстави, наведені скаржником в клопотанні про відкладення розгляду справи, не можуть вважатися поважними та відхиляються судом апеляційної інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводі апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

ТОВ «Будакс» не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Скаржник зазначає, що підписання видаткової накладної свідчить про фізичну передачу товару обумовленого в специфікації, а термін приймання товару за якістю згідно п. б. Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 складає 20 днів з моменту поставки товару. Тобто підписання видаткової накладної не свідчить про відсутність претензій щодо якості поставленого товару, це свідчить лише про поставку товару покупцю.

Також скаржник вказує, що при передачі товару були відсутні сертифікати якості, про необхідність надання яких неодноразово нагадувалося менеджеру позивача. Про факт поставки товару неналежної якості повідомлялося засобами телефонного зв`язку позивачу.

Крім того, скаржник зазначає, що під час розгляду справи у суді першої інстанції діяла карантинні обмеження, введені постановами Кабінету Міністрів України, а частина працівників ТОВ «Будакс» контактувала з особами хворими на коронавірус COVID-19. На переконання скаржника, він не мав можливості своєчасно, підготувати відзив та зустрічний позов, у зв`язку з чим суд першої інстанції мав перейти до розгляду справи в загальному позовному провадженні. Також скаржник просив задовольнити зустрічний позов.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

15.03.2021 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Буд Системи» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Також у відзиві було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500, 00 грн.

Позивач вказує, що будь-яких заперечень щодо існування заборгованості апеляційна скарга не містить, натомість відповідачем згадується факт поставки товару нібито неналежної якості. Відповідачем докази неналежної якості товару, які не були подані до суду першої інстанції, не були подані й до суду апеляційної інстанції, а тому питання якості поставленого товару є таким, що не підлягає розгляду.

Крім того, позивач наголошує на тому, що відповідач не звертався до нього із повідомленням про виявлення неналежної якості товару або істотного порушення вимог щодо якості товару. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі жодним чином не підтверджує наявність: товару неналежної якості; недоліків, які не можна усунути; недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу; недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення.

Позивач вказує також на те, що відповідно до видаткових накладних поставка була здійснена ним 14.01.2019 та 15.01.2019, а факт неналежної якості товару виявлено відповідачем «трохи» пізніше, а саме «віднедавна». Таким чином, оскільки відповідач згадує про неналежну якість товару після спливу дворічного строку з моменту його отримання, такий строк, виходить за межі розумного строку згідно положень цивільного законодавства.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як з`ясовано судом першої інстанції, між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, досягнуто усної домовленості щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач здійснив поставку відповідачу товар на загальну суму 69 008, 48 грн, що підтверджується видатковими накладними від 14.01.2019 № 15 на суму 8 336, 88 грн та від 15.01.2019 № 69 на суму 60 671, 60 грн.

Дані видаткові накладні підписані обома сторонами, а саме зі сторони відповідача - Снітко Т.Л. на підставі довіреності від 14.01.2019 № 1, наявної у матеріалах справи. Факт підписання скаржником не заперечується.

Згідно з довіреністю № 1 від 14.01.2019 таку видано Снітко Тамарі Леонідівні (комірник) на отримання від ТОВ «Буд Системи» цінностей за рахунком-фактурою № 32 від 14.01.2019. Згідно з переліком цінностей особу уповноважено на отримання клею для приклеювання та армування плит утеплювача та піни монтажної. Саме такий товар зазначено у видаткових накладних № 15 від 14.01.2019 та № 66від 15.01.2019.

Оскільки за відповідачем утворився борг за поставлений товар, позивач звернувся до відповідача з претензією від 04.03.2020 № 04/03, однак останній погашення заборгованості не здійснив, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами склалися правовідносини з поставки у спрощений спосіб. Спір у справі стосується наявності підстав для розірвання договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між сторонами укладений договір поставки у спрощений спосіб, за яким позивач поставив товар на загальну суму 69 008, 48 грн, а відповідач вказаний товар прийняв, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними, проте в повному обсязі не оплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що обов`язок скаржника з оплати товару виник після прийняття ним товару та підписання видаткових накладних, однак докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар у повному обсязі матеріали справи не містять.

Посилання скаржника на поставку неякісного товару відхиляється судом як необґрунтоване з огляду на таке.

Правові наслідки передання товару неналежної якості передбачено ст. 678 Цивільного кодексу України, згідно з ч. 1, 2 якого покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Однак, жодних звернень до продавця з претензіями щодо якості поставленого товару покупцем не виставлялося. Доказів заявлення про заперечення стосовно якості товару, матеріали справи, в розумінні ст. 73 - 80 ГПК України, не містять. Посилання на таку обставину лишена на стадії апеляційного перегляду, через два роки з моменту поставки не може свідчити про добросовісну поведінку контрагента. А тому посилання скаржника у такій частині визнаються безпідставними. У вказаній частині приймаються доводи позивача.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача 69 008, 48 грн заборгованості за поставлений товар та правомірно задовольнив позов у вказаній частині.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення 2 834, 33 грн 3 % річних та 3 243, 04 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата 3 % річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції (яким здійснено перерахунок матеріальних втрат) щодо того, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 3 243, 04 грн та 3 % річних у сумі 2 834, 33 грн.

В решті рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки Господарський суд міста Києва не перейшов до розгляду справи в загальному позовному провадженні у зв`язку із запровадженими карантинними обмеженнями відхиляються судом як безпідставні з огляду на те, що норми процесуального права не місять відповідної підстави для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження. Відповідного клопотання скаржником у суді першої інстанції не заявлялося. Про розгляд справи в суді першої інстанції скаржник був обізнаний, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу сторони 30.06.2020. А тому наведені доводи скаржника визнаються необґрунтованими. Зустрічний позов, про задоволення якого просить скаржник в апеляційній скарзі в суді першої інстанції не заявлявся, відповідно, підстави для його розгляду були відсутні у суду першої інстанції.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Буд Системи» про стягнення заборгованості за поставлений товар, 3 % річних та інфляційних втрат.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Крім того, позивачем у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено до стягнення зі скаржника витрат на правничу допомогу, на підтвердження чого надав докази. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність розгляду даного питання у судовому засіданні в порядку ст. 221 ГПК України, з повідомленням учасників справи.

Керуючись ст. 2, 129, 221, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будакс» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/8203/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/8203/20 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Призначити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Системи» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу до розгляду в судовому засіданні на 11.05.2021 о 12 год. 00 хв.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції після розгляду заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у виключних випадках у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 28.04.2021.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім