номер провадження справи 35/34/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.04.2021 Справа № 908/485/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення

позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 ; адреса для листування - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард (69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, б. 8, ідентифікаційний код юридичної особи 24518931)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чепкова Олена Володимирівна ( АДРЕСА_3 )

про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації припинення юридичної особи

без виклику сторін

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард, в якому просить:

- визнати недійсним рішення учасника товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард, що оформлене рішенням учасника №1 Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард від 30 липня 2020 року про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард шляхом його ліквідації в добровільному порядку за рішенням учасника.

- скасувати державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-промислова фірма Авангард в результаті ліквідації, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 5002695, вчинений 30.07.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чепковою О.В.

25.02.2021 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/485/21, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 01.03.2021 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду, але не пізніше 22.03.2021, для усунення недоліків позовної заяви вказаних в ухвалі.

11.03.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/485/21, присвоєно справі номер провадження №35/34/21, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06.04.2021.

Ухвалою суду від 06.04.2021 відкладено підготовче засідання на 11.05.2021.

28.04.2021 від позивачки надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова фірма «Авангард» вчиняти будь-які дії щодо ліквідації ТОВ «Торгово-промислова фірма «Авангард».

В обґрунтування заяви про забезпечення заявниця посилається на те, що на даний час питання ліквідації Товариства знаходиться поза контролем Позивача, оскільки оскаржуване рішення унеможливлює реалізацію нею прав учасника Товариства через законодавчу заборону на проведення державної реєстрації зміни складу учасників Товариства у випадку прийняття рішення про його припинення шляхом ліквідації.

Наголошує, що оскаржуване рішення у порушення статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пункту 17.2 статуту не передбачає компенсації Позивачу вартості її успадкованої частки у статутному фонді Товариства. Ліквідації (припинення) Товариства значно утруднить або унеможливить поновлення порушених прав Позивача, отримання нею вартості її успадкованої частки у статутному фонді Товариства.

Товариству належить нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, VI літ.А-7, розташоване за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вулиця Червоногвардійська, будинок 8, яке здається в оренду під продуктовий магазин. А єдиним видом діяльності Товариства було здача в оренду даного майна.

Дивіденди від Товариства були єдиним джерелом існування сім`ї Позивача, її неповнолітніх дітей.

При цьому, рішення учасника № 1 товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова фірма "Авангард" від 30 липня 2020 року передбачено відчуження нерухомого майна, що належить Товариству, у процедурі його ліквідації. При цьому, дане рішення про відчуження майна є незаконним та спрямованим на привласнення майна Товариства через пов`язаних осіб, оскільки за загальним правилом після у випадку ліквідації товариства його майно залишається за його колишніми учасниками на підставі розподільчого балансу, а не продається третім особам.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час дане приміщення належить Товариству, однак зважаючи на затверджену оскаржуваним рішенням процедуру ліквідації та відсутність будь-яких інших обмежень існує обґрунтоване побоювання того, що у процедурі ліквідації дане майно буде продане, а Товариство ліквідоване.

Будь-яких інших обґрунтувань і доказів заява про забезпечення позову не містить.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи від 28.04.2021 заяву про забезпечення позову передано на розгляд раніше визначеному складу суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши зазначену заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу по забезпеченню позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Відтак, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог. Заявник (позивач) має довести (додати до заяви) наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходи до забезпечення позову, тому питання про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані до заяви.

Отже, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 908/485/21.

Примірники даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала підписана 29.04.2021.

Відповідно до ст.ст. 140, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя О.А. Топчій