ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 911/3504/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: адвокат Мазуренко Т.С., на підставі ордеру серії ВА № 1014328 від 27.04.21

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

на рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року

у справі № 911/3504/20 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія"

про стягнення 18 176 544,83 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. АТ "НАК "Нафтогаз України" звернувся до Господарського суду Київської області позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (відповідач)18176544,83 грн., з яких: 11932508,21 грн. пені, 3 43323,11 грн. 3% річних та 300 713,51 грн. інфляційних втрат (т.І, а.с. 1-7).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу №2456/18-ТЕ-17 від 01.10.2018 та несвоєчасної сплати вартості отриманого, за вказаним правочином, природного газу.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2021 р. у справі №911/3504/20 позов задоволено частково. Стягнуто з КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 5 966 254,11 грн. пені, 3 243 323,11 грн. 3% річних, 3 000 713,51 грн. інфляційних втрат та 272 648,17 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 167-179).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 р. у справі № 911/3504/20 в частині відмови у стягненні пені на сумі 5 966 254.10 грн. та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити, а саме: стягнути з Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню у сумі 5 966 254,10 грн.".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що судом першої інстанції неправомірно зменшено пеню, оскільки не враховано інтереси позивача, те, що вказаний випадок не є винятковим та те, що відповідачем не надано доказів перебування у скрутному матеріальному становищі.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення клопотання про зменшення пені.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 року, матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у судовій справі № 911/3504/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі № 911/3504/20 та повідомлено учасників справи про те, що її розгляд відбудеться 27.04.2021 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 27.04.2021 р. представник відповідача надав пояснення, у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

7.2. Позивача у судове засідання 27.04.2021 р. явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 390, Заявою просив здійснювати розгляд справи без участі позивача від 27.04.2021 р.

Враховуючи викладене, а також те що неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 01.10.2018 між АТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальник) та КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (споживач) укладено договір №2456/18-ТЕ-17 постачання природного газу (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору (т.І, а.с. 21-31).

8.2. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. Договору);

8.3. Згідно з п. 3.7. Договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

8.4. Відповідно до п. 5.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.11.2018), оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

8.5. Пунктом 7.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №3 від 01.11.2018) визначено, що у разі прострочення споживачем оплати він зобов`язується сплатити постачальнику, пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

8.6. Пунктом 9.3. Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.11.2018) встановлено, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

8.7. Згідно з п. 11.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №7 від 24.04.2019), договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу з 31 травня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

8.8. На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 223 067 795,10 грн., що підтверджується копіями підписаних та скріплених печатками обох сторін актів приймання-передачі природного газу, а саме:

- акт приймання-передачі природного газу від 30.10.2018,

- акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2018,

- акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2018,

- акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2019.

- акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2019.

- акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2019.

- акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2019.

- акт приймання-передачі природного газу від 31.05.2019 (т.І, а.с. 57-64).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Станом на день звернення до суду відповідачем заборгованість погашена, однак у зв`язку з тим, що відповідачем несвоєчасно виконано зобов`язання по сплаті вартості за отриманий у жовтні 2018 - травні 2019 природний газ, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені 11 932 508,21 грн. розрахунок якої здійснено в т.ч. з урахуванням здійснених відповідачем оплат, щодо кожного акту приймання-передачі природного газу окремо.

9.2. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів зазначає, що такий розрахунок є арифметично вірним.

9.3. Судом першої інстанції задоволено вимоги в т.ч. про стягнення 5 966 254,11 грн. пені, у задоволенні іншої частини вимог про стягнення пені відмовлено.

9.4. Враховуючи те, що позивачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені у розмірі 5 966 254,11 грн., колегія суддів зазначає, що межами перегляду справи судом апеляційної інстанції є саме зазначені вимоги.

9.5. Підставою для відмови у задоволенні вимог про стягнення пені у вказаному розмірі стало те, що судом частково задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем пені, яке викладено останнім у відзиві на позовну заяву (т.І, а.с. 114).

9.6. В обґрунтування клопотання, відповідач посилається на тяжке фінансове становище підприємства, наявність дебіторської заборгованості, неповне відшкодування місцевим бюджетом збитків, завданих різницею в тарифах на послуги теплопостачання, обмеженість у вільному розпорядженні коштами, які надходять на рахунок відповідача від споживачів, оскільки розрахунки здійснюються відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРП), якими встановлено нормативи перерахування коштів з рахунку із спеціальним режимом використання. На підтвердження даних обставин відповідачем долучено до відзиву баланси (звіт про фінансовий стан) по КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" за період з 2017 року по 2020 рік та звіти про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за період з 2017 року по 2020 рік.

9.7. Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовується, що розрахунки за договором №2456/18-ТЕ-17 від 01.10.2018 здійснено з порушенням строків, встановлених вказаним договором. Разом з тим, погашення такої заборгованості здійснено відповідачем у повному обсязі до звернення позивача до суду із даним позовом.

9.8. Розрахунок за поставлений позивачем природний газ здійснювався шляхом перерахування відповідачем позивачу власних коштів з рахунку з спеціальним режимом використання за договором.

9.9. При цьому, Держава визначила спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні грошових коштів зі спеціальних рахунків на рахунки позивача за визначеними нормативами. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 917/536/19.

9.10. Відповідач є непідприємницьким товариством (єдиним засновником якого є Броварська міська рада), створеним для надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення у місті Бровари, не є кінцевим споживачем одержаного природного газу, а отже надходження коштів на рахунок відповідача та можливість погашення заборгованості за природний газ в цілому залежить від сплати кінцевими споживачами на користь відповідача відповідних платежів.

9.11. Матеріали справи (зокрема укладений сторонами договір) свідчать про те, що відповідач не є фактичним кінцевим споживачем газу і такий газ використовується ним для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, яке не завжди вчасно розраховується за спожиту теплову енергію. Про обставини існування заборгованості

9.12. Тяжкий фінансовий стан відповідача підтверджується фінансовими звітами (баланс, звіт про фінансові результати). Згідно показників Балансу (код рядка 1420) сума непокритих збитків станом на 30 вересня 2020 року становить 143,1 млн. грн. (т.І, а.с. 115-122).

9.13. Крім того, у матеріалах справи наявна надана Департаментом економіки систем життєзабезпечення Міністерства розвитку громад та територій України Інформація щодо заборгованості з різниці між фактичними витратами та тарифами на теплову енергію, послуги з центрацізованого опалення, постачання гарячої води, з централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення для населення та бюджетних установ (станом на 01.11.2020) по КМ БМР Броваритепломережа, у якому зазначено заборгованість з різниці в тарифах, що залишилась непогашеною на 01.01.2020 в т.ч., що утворилась станом на 01.01.2016 складає 1789,10 тис.грн., розмір невідшкодованої заборгованості з різниці в тарифах станом на 01.11.2020 складає 174786,10 грн. (т.І, а.с. 152).

9.14. При цьому, у даній справі позивачем не доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені.

9.15. Відтак, нарахована позивачем до стягнення пеня у розмірі 11 932 508,21 грн. є значним стягненням у порівнянні з невстановленими збитками кредитора (позивача) у справі.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача та зменшення пред`явленої до стягнення пені на 50% з огляду на те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, зважаючи на специфіку діяльності відповідача, те, що відповідачем є комунальне підприємство, а також те, що позивачем не доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень позивача про те, що судом першої інстанції неправомірно зменшено пеню, з огляду на наступне.

Зменшуючи розмір пені, суд першої інстанції врахував те, що відповідач не є фактичним кінцевим споживачем газу і такий газ використовується ним для виробництва теплової енергії для надання послуг з централізованого опалення населенню, яке не завжди вчасно розраховується за спожиту теплову енергію. При цьому, у даній справі позивачем не було доведено, що допущені порушення при виконанні відповідних зобов`язань відповідачем призвели до збитків позивача, розмір яких більший або дорівнює розміру нарахованої пені. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, норми ЦК України, ГК України, договору, зважаючи на специфіку діяльності відповідача, а також те, що відповідачем є комунальне підприємство, з метою виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру пені на 50%.

При цьому, позивачем взагалі не надано доказів перебування позивача у скрутному матеріальному становищі, а також того, що вказана обставина виникла з вини відповідача.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання оплати поставленого природного газу.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.7. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.8. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.9. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.10. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.11. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

13.12. В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

13.13. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.14. Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені встановлено також ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

13.15. У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

13.16. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

13.17. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Тобто, наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі №911/3504/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі № 911/3504/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі № 911/3504/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04 березня 2021 року у справі №911/3504/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

4. Справу №911/3504/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 29.04.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова