ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 справа № 914/1126/14(914/605/20)

Господарський суд Львівської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Чорній М.В., м. Львів

до відповідача: Акціонерного товариства «Оріана», м. Калуш, Івано-Франківська область

про стягнення вексельного боргу в сумі 13337052,28 грн.

у межах справи про банкрутство № 914/1126/14

за заявою: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», м. Суми

про: банкрутство Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» (вул. Вербицького, буд. 5, кв. 1, м. Львів, 79013, ідентифікаційний код 20774324)

Суддя В.М. Артимович,

секретар судового засідання Н.Р. Когут

Представники сторін:

від позивача: Чорній М.В. - ліквідатор;

від відповідача: Савчук О.Є. - в.о. генерального директора, Михайлюк Н.М. - представник.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Чорній М.В. до Акціонерного товариства «Оріана» про стягнення вексельного боргу в сумі 13337052,28 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2020 справу № 914/605/20 прийнято до провадження в межах справи №914/1126/14 про банкрутство Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, присвоєно справі номер провадження 914/1126/14 (914/605/20), підготовче засідання призначено на 13.05.2020.

02.06.2020 на розгляд суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

19.06.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив.

16.09.2020 та 20.07.2020 від АТ «Оріана» на розгляд суду подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень щодо відповіді на відзив позивача.

Ухвалою суду від 16.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1126/14(914/605/20) до судового розгляду по суті.

19.01.2021 ліквідатором Українсько-канадського спільного підприємства у формі ТзОВ «Галев ЛТД» арбітражним керуючим Чорнієм подано клопотання про долучення доказів, до якого додано копію супровідного листа від 12.01.2021 за № 0908/4735/2012/ЦЗ60/2020 та копію ухвали від 11.01.2021 у справі № 0908/4735/2012.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 31.03.2021 розгляд справи відкладено на 21.04.2021.

У судове засідання 21.04.2021 з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення. Ліквідатор Українсько-канадського спільного підприємства у формі ТзОВ «Галев ЛТД» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позові та письмових поясненнях.

У судовому засіданні 21.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

1. Описова частина рішення.

1.1. Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на сьогодні у АТ «Оріана» наявна заборгованість перед СП ТОВ «Галев ЛТД» за втраченим простим векселем № 770 на загальну суму 13337052,28 грн., що підтверджується матеріалами судових справ № Б-7-11/283-13/143-23/19 та № 0908/4735/2012.

Ліквідатор зазначає, що в процесі здійснення ліквідаційної процедури стало відомо, що 03.07.2001 ВАТ «Оріана» видало на користь СП ТОВ «Галев ЛТД» простий вексель № 770 на загальну суму 13337052,28 грн. Відповідно до зазначеного векселя ВАТ «Оріана» засвідчує безумовне грошове зобов`язання сплатити визначену у векселі суму коштів після настання визначеного терміну.

У позовній заяві вказано, що 04 липня 2002 року векселедержателем опротестовано простий вексель у зв`язку з неотриманням від векселедавця належного платежу.

Позивачем зазначено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 визнано недійсним простий вексель № 770 на загальну суму 13337052,28 грн., відновлено за СП ТОВ «Галев ЛТД» права на вищезазначений втрачений простий вексель шляхом спонукання ВАТ «Оріана» видати СП ТОВ «Галев ЛТД» аналогічний простий вексель замість визнаного недійсним.

У позовній заяві зазначено, що ліквідатором встановлено, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18.09.2002 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «Оріана» та введено процедуру розпорядження майном боржника. Ухвалою суду від 11.12.2003 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. Ухвалою суду від 16.06.2010р. введено процедуру санації боржника.

Позивач стверджує, що з реєстру грошових вимог кредиторів у справі № Б-1 1/283 про банкрутство ВАТ «Оріана» вбачається, що вимоги СП ТОВ «Галев ЛТД» в розмірі 13337052,28 грн. включено до IV черги вимог кредиторів та в розмірі 125,00 грн. до І черги вимог кредиторів. Вказує, що на виконання наказу керуючого санацією від 01.04.2014 за № 17 інвентаризаційною комісією у справі про банкрутство ВАТ «Оріана» складено інвентаризаційний опис розрахунків по кредиторській заборгованості від 23.06.2014, до якого включено кредиторську заборгованість, затверджену судом (рах. 63.11) по СП ТОВ «Галев ЛТД» в розмірі 13337177,28 грн., період виникнення заборгованості - до 2003 року. Стверджує, що дана заборгованість перед банкрутом включена до плану санації ВАТ «Оріана», який є загальнодоступним на офіційному веб-сайті останнього.

Позивач зазначає, що в подальшому, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.06.2018 у справі № Б-7-11/283-13/143-23/19 припинено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Оріана» ().

Позивач стверджує, що на момент припинення провадження у справі ВАТ «Оріана» розрахунків з кредиторами IV черги не проводило, а з огляду на те, що досить тривалий час справа про банкрутство ВАТ «Оріана» перебувала у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області, СП ТОВ «Галев ЛТД» не мало змоги реалізувати своє право на стягнення вексельного боргу.

Крім того, зазначає, що з метою належного виконання своїх повноважень, ліквідатором на електронну та поштову адреси АТ «Оріана» направлено запит від 09.08.2019 за №02-01/2678 щодо надання інформації про погашення заборгованості за простим векселем №770 на загальну суму 13 337 052,28 грн., у відповідь на що отримано лист від 18.12.2019 за №1523, яким повідомлено, що погашення заборгованості за зазначеним вище простим векселем заборонено.

Позивач вказує, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Оріана» не перебуває в стані припинення та не ліквідоване, а, отже, є діючим підприємством.

Враховуючи наведене, з метою виконання повноважень ліквідатора в порядку та у відповідності до вимог до ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою включення стягнутих коштів до складу ліквідаційної маси, для захисту інтересів кредиторів, зокрема держави, відновлення порушеного права, позивач просить стягнути з Акціонерного товариства «Оріана» (ідентифікаційний код 05743160) на користь Українсько-канадського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» (ідентифікаційний код 20774324) вексельний борг в розмірі 13337052,28 грн.

Позивачем на розгляд суду подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua/Review/29257274 розміщено повний текст рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012, тому це є загальнодоступною та загальновідомою інформацією.

У відповіді на відзив позивачем щодо світлокопії простого векселя № 770, долученої до позовної заяви зазначено, що дану світлокопію простого векселя зроблено із копії, яка міститься у матеріалах справи № 914/1126/14 про банкрутство Українсько-канадського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛЕВ ЛТД» та яку долучено до матеріалів справи директором СП ТОВ «Галев ЛТД» - Панахид І. 3. Тому повідомляє суд, що позивачем долучено до позовної заяви копію простого векселя № 770, як одного із документів, що підтверджує безумовне грошове зобов`язання АТ «Оріана» перед СП ТзОВ «Галев ЛТД».

Позивач також зазначає, що, враховуючи норми статей 33, 75, 76 Уніфікованого Закону простий вексель вважається таким, що не має вексельної сили, лише у разі відсутності у ньому будь-яких необхідних реквізитів або зазначення строку платежу іншого, ніж встановлено у статті 33 Уніфікованого закону. Інших підстав визнання недійсним векселів вексельне законодавство не містить. Звертає увагу на те, що особа, яка втратила цінний папір на пред`явника або вексель, може звернутися до суду із заявою про визнання їх недійсними і про відновлення її прав на втрачений цінний папір (стаття 320 ЦПК України).

Так, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 визнано простий вексель №770 недійсним з метою відновлення за СП ТзОВ «ГАЛЕВ ЛТД» права на втрачений простий вексель. Тобто, позивач стверджує, що зазначеним вище судовим актом встановлено право власності за позивачем на втрачений вексель. Позивач вказує, що станом на сьогодні, відповідачем не здійснено платіж за векселем й зазначене жодним чином не заперечується АТ «Оріана».

1.2. Позиція відповідача.

Відповідачем на розгляд суду подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги повністю. У відзиві АТ «Оріана» звертає увагу суду на те, що позивачем долучено до позовної заяви неналежно оформлену та не завірену копію рішення Калуського міськрайонного суду від 31.01.2013, копія містить два аркуші без повної вступної частини даного рішення суду. Однак, зазначає, що, незважаючи на це, виходячи із долученої копії даного рішення вбачається, що вищезгаданий вексель № 770, який було видано ще 03.07.2001 року судом визнано недійсним у зв`язку з його втратою позивачем, хоча СП ТзОВ «Галев ЛТД» до позовної заяви долучило світлокопію даного векселя, однак як видно із даної світлокопії, це світлокопія з копії з векселя. На думку відповідача, є незрозумілою мета долучення позивачем даного документу, так, як даний вексель визнаний судом недійсним, а, отже, не являється документом який має юридичну силу.

Відповідач вказує, що до позовної заяви не долучено жодного доказу того, що СП ТзОВ «Галев ЛТД» на виконання даного рішення зверталося до суду за видачою виконавчого листа з метою примусового виконання рішення суду і щоб ВАТ «Оріана» видало аналогічний простий вексель замість визнаного недійсним. Хоча такі докази мали бути долучені до позовної заяви, так як на позивачу лежить обов`язок доказування підставності своїх позовних вимог.

Також відповідач зазначає, що у позовній заяві немає жодного покликання на те, що даний аналогічний простий вексель взагалі видавався ВАТ «Оріана». Тому відповідач вважає, що можна зробити припущення, що СП ТзОВ «Галев ЛТД» просить суд стягнути із АТ «Оріана» вексельний борг у розмірі 13337052,28 грн. на підставі векселя, виданого ВАТ «Оріана» ще 03.07.2001 року, що є неприпустимим, так як уже зазначалося нами, що даний вексель визнано судом недійсним.

У зв`язку із наведеним відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем подано на розгляд суду письмові поясненя на відповідь на відзив, у яких не погоджується з твердженням позивача про те, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 31.01.2013 року у справі № 0908/4735/2012 встановлено право власності на вексель, адже із долученої копії рішення Калуського міськрайонного суду від 31.01.2013 року вбачається, що вищезгаданий вексель № 770, який було видано ще 03.07.2001 року, судом визнано недійсним у зв`язку з його втратою Позивачем. Отже, на думку відповідача, є незрозумілою мета долучення позивачем даного документу, так як даний вексель визнаний судом недійсним, а, отже, він не являється документом, який має юридичну силу. Відповідач вважає, що судом вирішено тільки відновити за СП ТОВ «Галев ЛТД» права на вищезгаданий вексель шляхом спонукання ВАТ «Оріана» видати СП ТОВ «Галев ЛТД» аналогічний простий вексель замість визнаного недійним, а юридичну силу мав би мати аналогічний простий вексель, який мав бути виданий згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.01.2013 року у справі № 0908/4735/2012.

Відповідач вважає також помилковими посилання позивача на статті 33, 75, 76 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі. Адже, як вказує відповідач, умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково повинна бути відображена у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі, що передбачено ст. 4 Закону України Про обіг векселів в Україні. Також відповідач вказує, що для пред`явлення векселя до платежу слід оформити акт пред`явлення, який повинен бути підписаний двома сторонами. Відсутність документально зафіксованого факту пред`явлення векселя до платежу позбавляє векселеутримувача можливості, у разі несплати векселя, пред`явити свої права до зобов`язаних за векселем осіб. Оскільки вексель є цінним папером, його передачу необхідно засвідчувати актом прийому-передачі.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів дотримання вищевказаних вимог щодо видачі, передачі чи пред`явлення до сплати векселя ні АТ «Оріана», ні суду.

Тому АТ «Оріана» наголошує, що на його думку, правовою підставою звернення до Господарського суду Львівської області могли б бути невиконані зобов`язання ВАТ «Оріана» перед СП ТОВ «Галев ЛТД» по простому векселю, якщо б він був виданий на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 року замість визнаного недійсним векселя, виданого 03.07.2001 року.

2. Мотивувальна частина рішення:

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом:

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012, яке набрало законної сили, визнано простий вексель № 770, виданий 03.07.2001 року ВАТ «Оріана» в користь СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» на загальну суму 13337052,28 грн. недійсним; відновлено за СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» право на втрачений простий вексель № 770 на загальну суму 13337052,28 грн. шляхом спонукання ВАТ «Оріана» видати СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» аналогічний простий вексель замість визнаного недійсним; зобов`язано СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» протягом місяця з дня набрання рішення суду зробити публікацію рішення суду у місцевій газеті за місцем знаходження емітента цінного паперу або за місцем платежу векселя, а також в одному з офіційних друкованих видань.

У вказаному рішенні встановлено, що 03.07.2001 року ВАТ «Оріана» в користь СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» було видано простий вексель № 770 на загальну суму 13337052, 28 грн., який 04.07.2002 року векселедержателем СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» було опротестовано у зв`язку з неотриманням від векселедавця належного платежу. Також встановлено, що втрачений документ (простий вексель №770 на загальну суму 13337052,28 грн.) має такі характерні ознаки: 1. Дата укладення Векселя: 03 липня 2001 рік; 2. Місце складання: м. Калуш; 3. Номер простого векселя: 770; 4. Найменування платника/векселедавця: ВАТ «Оріана»; 5. Вексельна мітка; 6. Обіцянка від імені векселедавця сплатити проти цього векселя в користь СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд», чи його наказу; 7. Сума сплати: 13337052,28 грн. (тринадцять мільйонів триста тридцять сім тисяч п`ятдесят дві гривні двадцять вісім копійок); 8. Місце платежу: Калуське відділення Промінвестбанку, м. Калуш (МФО 336387, р/р НОМЕР_1 ); 9. Підпис та реквізити Векселедавця: Президент ВАТ «Оріана».

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області тривалий час перебувала справа про банкрутство ВАТ «Оріана».

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем вимоги СП ТОВ «Галев ЛТД» в розмірі 13337052,28 грн. було включено до IV черги вимог кредиторів ВАТ «Оріана» у справі № Б-1 1/283 про банкрутство ВАТ «Оріана».

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.06.2018 у справі № Б-7-11/283-13/143-23/19 припинено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Оріана» ().

Позивач стверджує, що на момент припинення провадження у справі ВАТ «Оріана» розрахунків з кредиторами IV черги не проводило, а з огляду на те, що досить тривалий час справа про банкрутство ВАТ «Оріана» перебувала у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області, СП ТОВ «Галев ЛТД» не мало змоги реалізувати своє право на стягнення вексельного боргу.

Ліквідатором СП ТзОВ «Галев ЛТД» 09.08.2019 направлено ВАТ «Оріана» лист № 02-01/2678 про надання інформації та документів, у якому просив надати інформацію щодо погашення заборгованості за простим векселем № 770 на загальну суму 13337052,28 грн та надати належним чином завірені копії доказів оплати такої заборгованості.

АТ «Оріана» надано лист-відповідь від 18.12.2019 № 1523, в якому зазначає, що на момент написання ліквідатором СП ТзОВ «Галев ЛТД» листа від 09.08.2019 № 02-01/2678 АТ «Оріана» підпадала під дію вимог Закону України від 18.01.2018 № 2269-VІІІ «Про приватизацію державного і комунального майна», а тому погашення заборгованості за простим векселем № 770 на загальну суму 13337052,28 грн заборонено.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент розгляду даної справи відсутні дані щодо перебування юридичної особи АТ «Оріана» (ідентифікаційний код 05743160) в процесі провадження у справі про банкрутство, санації чи в процесі припинення.

2.2. Норми права, застосовані судом. Оцінка суду.

Суд, проаналізувавши матеріали та з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з АТ «Оріана» вексельного боргу в розмірі 13337052,28 грн.

Правовідносини, що виникли між сторонами, пов`язані з обігом векселів в Україні та регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 06.07.1999 № 826-XIV з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, Цивільним кодексом України, Законом України «Про обіг векселів в Україні», Законом України «Про цінні папери та фондовий ринок».

Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Статтею 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» передбачено, що вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про обіг векселів в Україні» платіж за втраченим векселем може бути здійснений за умови встановлення права власності на нього в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 чинного Цивільного процесуального кодексу України, яка дублює положення ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 15.12.2017, особа, яка втратила цінний папір на пред`явника або вексель, може звернутися до суду із заявою про визнання їх недійсними і про відновлення її прав на втрачений цінний папір. Заява подається до суду за місцезнаходженням емітента цінного папера на пред`явника або за місцем платежу за векселем.

Як встановлено судом, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012, яке набрало законної сили, визнано простий вексель № 770, виданий 03.07.2001 року ВАТ «Оріана» в користь СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» на загальну суму 13337052,28 грн. недійсним; відновлено за СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» право на втрачений простий вексель №770 на загальну суму 13337052,28 грн. шляхом спонукання ВАТ «Оріана» видати СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» аналогічний простий вексель замість визнаного недійсним; зобов`язано СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд» протягом місяця з дня набрання рішення суду зробити публікацію рішення суду у місцевій газеті за місцем знаходження емітента цінного паперу або за місцем платежу векселя, а також в одному з офіційних друкованих видань.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо преюдиційності встановленої обставини суд зазначає наступне:

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що у даній справі приймають участь ті ж самі сторони, факти, встановлені у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 є преюдиційними, а тому обставини щодо права СП ТзОВ «Галев ЛТД» на втрачений простий вексель № 70 на суму 13337052,28 грн у межах даної справи не потребують доказування. Отже, фактично рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 встановлено право власності на втрачений простий вексель № 70, та, відповідно, право на отримання вексельного боргу в сумі 13337052,28 грн.

Суд зазначає, що статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено ст. 16 цього кодексу.

При цьому, межі здійснення цивільних прав не містять жодних обмежень щодо права особи здійснювати захист своїх прав та інтересів у способи, визначені законодавством. Не містять таких обмежень і чинне законодавство в цілому, а Конституція України надає право особи діяти у спосіб, не заборонений законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як зазначено в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів", зобов`язання сплатити за векселем припиняється виконанням, тобто сплатою зобов`язаною особою суми вексельного боргу (ст. 599 ЦК України).

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем оплата вексельного боргу у розмірі 13337052,28 грн, який виник за простим векселем № 770, на час розгляду даної справи не здійснена.

Як встановлено судом, простий вексель № 770 визнано недійсним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0909/4735/2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду справи суд ухвалює рішення про визнання втраченого цінного папера на пред`явника або векселя недійсним або про відмову в задоволенні заявленої вимоги. Рішення про визнання втраченого цінного папера на пред`явника або векселя недійсним є підставою для видачі заявникові цінного папера на пред`явника замість визнаного недійсним або проведення визначених ним операцій; для здійснення платежу за векселем або для видачі заявникові векселя замість визнаного недійсним та для відновлення зобов`язаними за векселем особами передавальних написів.

Суд звертає увагу на те, що вказаним рішенням місцевого суду встановлено факт відновлення права СП ТзОВ «Галев ЛТД» на втрачений простий вексель № 770 на суму 13337052,28 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що зазначення у рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0909/4735/2012 способу відновлення права СП ТзОВ «Галев ЛТД» на втрачений вексель шляхом спонукання видати аналогічний простий вексель замість визнаного недійсним, не може бути підставою звільнення від сплати вексельного боргу за вказаним векселем у випадку невидачі ВАТ «Оріана» аналогічного простого векселя замість визнаного недійсним.

Суд зазначає, що, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведене та положення ч. 1 ст. 327 Цивільного процесуального кодексу України, рішення про визнання втраченого векселя недійсним є підставою для здійснення платежу за векселем.

Суд також звертає увагу на те, що рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 ухвалене в порядку окремого провадження. Так, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі (п. 6 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент ухвалення рішення Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області у справі № 0908/4735/2012).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження має свої особливості, визначені процесуальним законом, зокрема, рішення, ухвалене в порядку окремого провадження, покликане створити умови для здійснення заявником особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, проте, не має зобов`язального характеру на відміну від судових рішень, ухвалених в порядку позовного провадження за результатами вирішення спору про право.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи наведене, окреме провадження за результатами розгляду відповідної заяви передбачає ухвалення судових рішень, які не мають зобов`язального характеру та не підлягають примусовому виконанню, а, відтак, виконавчий лист на виконання такого рішення не видається, оскільки вказане рішення не підлягає примусовому виконанню.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказані конституційні положення знайшли своє продовження процесуальних кодексах, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, враховуючи наведені положення законодавства та рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012, саме у відповідача виник обов`язок видати СП ТзОВ «Галев ЛТД» аналогічний простий вексель на суму 13337052,28 грн. замість визнаного недійсним простого векселя № 770.

Наведеним спростовуються твердження відповідача про те, що правовою підставою звернення до Господарського суду Львівської області могли б бути невиконані зобов`язання ВАТ «Оріана» перед СП ТзОВ «Галев ЛТД» по простому векселю, якщо б він був виданий на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 року замість визнаного недійсним векселя, виданого 03.07.2001 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що предметом даного спору є стягнення вексельного боргу, а не стягнення за простим векселем № 770, який було видано ще 03.07.2001.

Щодо твердження відповідача про те, що позивачем мали б бути надані докази дотримання вимог щодо видачі, передачі чи пред`явлення до сплати векселя, суд зазначає, що такі обставини встановлені під час розгляду справи за заявою Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» про визнання втраченого цінного паперу (простого векселя № 70, виданого 03.07.2001) недійсним та відновлення прав на втрачений цінний папір при постановленні рішення Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012, яке набрало законної сили, та відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення і у межах даної справи не потребують доказування.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі простий вексель містить: 1. назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; 2. безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; 3. зазначення строку платежу; 4. зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; 5. найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж; 6. зазначення дати і місця видачі простого векселя; 7. підпис особи, яка видає документ (векселедавець). Документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням. При відсутності особливого зазначення, місце, де видано документ, вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання векселедавця. Простий вексель, в якому не вказано місце його видачі, вважається виданим у місці, зазначеному поруч з найменуванням векселедавця.

У рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.01.2013 у справі № 0908/4735/2012 встановлено, що втрачений документ (простий вексель №770 на загальну суму 13337052,28 грн.) має такі характерні ознаки: 1. Дата укладення Векселя: 03 липня 2001 рік; 2. Місце складання: м. Калуш; 3. Номер простого векселя: 770; 4. Найменування платника/векселедавця: ВАТ «Оріана»; 5. Вексельна мітка; 6. Обіцянка від імені векселедавця сплатити проти цього векселя в користь СП ТзОВ «ГАЛЕВ Лтд», чи його наказу; 7. Сума сплати: 13337052,28 грн. (тринадцять мільйонів триста тридцять сім тисяч п`ятдесят дві гривні двадцять вісім копійок); 8. Місце платежу: Калуське відділення Промінвестбанку, м. Калуш (МФО 336387, р/р НОМЕР_1 ); 9. Підпис та реквізити Векселедавця: Президент ВАТ «Оріана».

Суд звертає увагу на те, що сторонами не надано та в матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем СП ТзОВ «Галев ЛТД» вексельного боргу у розмірі 13337052,28 грн.

З огляду на викладене, враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, беручи до уваги відсутність доказів оплати вексельного боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що позов задоволено повністю, судовий збір в сумі 2032,39 грн. слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 74-79, 123, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оріана» (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Євшана, буд. 9; ідентифікаційний код 05743160) на користь Українсько-канадського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Галев ЛТД» (79013, м. Львів, вул. Вербицького, буд. 5, кв. 1; ідентифікаційний код 207742,28 грн вексельного боргу.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Оріана» (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Євшана, буд. 9; ідентифікаційний код 05743160) в дохід Державного бюджету 200055,78 грн судового збору.

4. Наказ відповідно до ст. 327 ГПК України видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2021.

Суддя В.М. Артимович