ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. Справа№ 920/755/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 25.03.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства «Верес 2015» на рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 (повний текст рішення складено та підписано 07.09.2020)

у справі №920/755/19 (головуючий суддя: Джепа Ю.А., судді: Жерьобкіна Є.А., Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Селянського фермерського господарства «Вікторія»

до 1) Фермерського господарства «Верес 2015»,

2) Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Куянівської сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізичної особи ОСОБА_1

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

19.07.2019 Селянське фермерське господарство «Вікторія» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Фермерського господарства «Верес 2015», Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, з вимогою про визнання недійсним договору оренди землі загальною площею 30,6100 га (кадастровий номер :02:001:0559) від 01.04.2016, зареєстрований в державному реєстрі 11.05.2016 за №14456113, яка знаходиться в користуванні Фермерського господарства «Верес 2015», а також стягнути з відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані безпідставним ухиленням відповідача-2 від виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо поновлення договору оренди землі на 7 (сім) років, укладеного між Білопільською районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством «Вікторія» шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди від 01.10.2010, зареєстрованого у Державному реєстрі земель від 10.11.2010 за №80. Позивач зазначав, що за весь час користування вищезазначеною земельною ділянкою з 2010 року він належним чином виконував умови вказаного договору оренди. Користування земельною ділянкою здійснювалось виключно за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, своєчасно та в повному обсязі проводилася сплата орендної плати, податків та інших обов`язкових платежів.

Короткий зміст заперечень проти позову

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-2 проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем втрачено переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк у зв`язку з несвоєчасним зверненням про продовження строку дії договору оренди землі від 01.10.2010, а спірний договір укладено між відповідачем-2 та ОСОБА_1 у відповідності до вимог Закону України «Про оренду землі».

Від відповідача-1 також надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 проти позову заперечив та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, право користування спірною ділянкою виникло у позивача пізніше, ніж у ОСОБА_1 , та сторони спірного договору під час його укладення дотримались вимог законодавства, необхідних для чинності правочину.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 позов задоволено.

Визнано недійсним договір від 01.04.2016 оренди земельної ділянки загальною площею 30,6100 га (кадастровий номер :02:001:0559), яка знаходиться в користуванні Фермерського господарства «Верес 2015», зареєстрований в державному реєстрі 11.05.2016 за № 14456113, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області та громадянином ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на користь Селянського фермерського господарства «Вікторія»1921,00 грн відшкодування витрат зі сплаті судового збору та 5 024,00 грн відшкодування вартості судової земельно-технічної експертизи.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач-2 безпідставно ухилявся від виконання рішення суду у справі №920/1/16, тобто від підписання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірний договір укладено з порушенням приписів статті 13 Закону України «Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі», а саме без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є обов`язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Судом зазначено, що оскільки орендну плату встановлено без проведення нормативної грошової оцінки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв`язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено факт накладення на земельну ділянку, яку первісно надано в оренду позивачу, земельної ділянки, яка пізніше надана спірним договором в оренду відповідачу-1. Суд вказав, що цей факт мав бути врахований Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області при укладенні спірного правочину у сенсі реального настання правових наслідків такого договору та його відповідності вимогам чинного законодавства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство «Верес 2015» 02.10.2020 звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 у справі №920/755/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:

- спірний договір оренди землі від 01.04.2016 на момент його укладення не міг порушувати право користування позивача земельною ділянкою №:01:001:0552, площею 31,73 га з тих підстав, що позивач набув таке право лише 19.07.2017;

- спірний договір оренди землі від 01.04.2016 містить всі істотні умови, а тому є таким, що не суперечить нормам Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства, а відсутність нормативної грошової оцінки земельної ділянки не може розглядатися як підстава для визнання недійсним договору, оскільки її наявність не є істотною умовою договору оренди землі;

- визнання недійсним договору оренди землі не може мати наслідком скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка накладається на іншу, а тому факт накладання земельних ділянок не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди землі.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги

Селянським фермерським господарством «Вікторія» подано відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на те, що судом першої інстанції зроблено вірні висновки про те, що на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0552 накладається земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0559, що мало враховуватися відповідачами при укладенні спірного договору. Також позивач посилається на те, що при укладенні відповідачами спірного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, і відповідно Білопільською районною радою не затверджувалась, що підтверджує наявність обставин для визнання спірного договору оренди землі недійсним.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/755/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 поновлено Фермерському господарству «Верес 2015» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 у справі №920/755/19, відкрито апеляційне провадження у справі №920/755/19, розгляд справи призначено на 17.12.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. з 14.12.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2020 у справі №920/755/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 справу №920/755/19 прийнято до провадження зазначеною колегією суддів, розгляд справи призначено на 28.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 задоволено клопотання Селянського фермерського господарства «Вікторія» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Білопільському районному суду Сумської області забезпечити проведення судового засідання 28.01.2021 в режимі відеоконференції.

Крім того, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 задоволено клопотання Фермерського господарства «Верес 2015» про участь у судовому засіданні 28.01.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства «Верес 2015» відкладено на 11.02.2021 у зв`язку з неможливістю проведення відеконференції з Білопільським районним судом Сумської області. Задоволено клопотання Фермерського господарства «Верес 2015» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2021 задоволено клопотання Селянського фермерського господарства «Вікторія» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Білопільському районному суду Сумської області забезпечити проведення судового засідання 11.02.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного адміністративного суду від 11.02.2021 розгляд апеляційної скарги Фермерського господарства «Верес 2015» відкладено на 25.03.2021 у зв`язку з неможливістю проведення відеконференції з Білопільським районним судом Сумської області.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 направлена за адресами місцезнаходження учасників спору та отримана відповідачем-1 згідно рекомендованого поштового повідомлення 615, відповідачем-2 - згідно рекомендованого поштового повідомлення 593, ОСОБА_1 - згідно рекомендованого поштового повідомлення 585, Куянівською сільською радою - згідно рекомендованого поштового повідомлення 607.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 задоволено клопотання Селянського фермерського господарства «Вікторія» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, доручено Білопільському районному суду Сумської області забезпечити проведення судового засідання 25.03.2021 в режимі відеоконференції.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судовому засіданні 25.03.2021 взяв участь у режимі відеоконференції через Білопільський районний суд Сумської області представник позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Відповідач-1, відповідач-2 та треті особи в судове засідання 25.03.2021 своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників відповідача-1, відповідача-2 та третіх осіб.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а також враховуючи подання відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.10.2010 між позивачем та Білопільською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 31,7347 га, яка знаходиться на території Куянівської сільської ради. Земельна ділянка передавалася в оренду строком на 3 роки.

Вищезазначений договір зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.11.2010 за №80.

Пунктом 8 цього договору встановлено, що він укладений на три роки, з 01.10.2010 по 30.09.2013. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити дію договору.

На виконання умов договору оренди землі від 01.10.2010 Білопільською районною державною адміністрацією передано, а позивачем прийнято за актом приймання-передачі від 01.10.2010 земельну ділянку резервного фонду, яка розташована на території Куянівської сільської ради, загальною площею 31,7347 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з пунктом 14.1 договору оренди, він набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Листом від 08.05.2013 №1485/02-10 про поновлення договору відповідач-2 повідомив позивача про закінчення 11.10.2013 строку дії договору оренди земельної ділянки на території Куянівської сільської ради загальною площею 31,7347 га та запропонував при необхідності у разі наявності наміру скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення на новий строк.

01.08.2013 відповідач-2 звернувся до позивача з листом №3473/02-10 з пропозицією внести зміни до договору оренди землі в частині збільшення розміру орендної плати до 4% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та збільшити строк оренди земельної ділянки на 7 років.

Позивач на виконання листів відповідача-2 від 08.05.2013 №1485/02-10, 01.08.2013 №3473/02-10 та пункту 8 договору оренди, 27.08.2013 направив на адресу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області лист-повідомлення, яким повідомив відповідача-2 про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди та згоду на зміну істотних умов договору запропонованих орендодавцем, в частині збільшення розміру орендної плати до 4% та строку оренди на 7 років по вищевказаному договору оренди. До зазначеного листа-повідомлення позивачем додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди.

17.09.2013 відповідачем-2 надіслано позивачу листа №4886/13-06 з пропозицією повторно вернутися до Головного управління Держземагенства в Сумській області та надати нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

На виконання листа Головного управління Держземагенства в Сумській області від 17.09.2013 №4886/13-06 позивачем замовлено виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки.

17.09.2013 Сумською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендує позивач для ведення фермерського господарства на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Рішенням Білопільської районної ради Сумської області тридцять другої сесії шостого скликання від 05.12.2013 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надаються в оренду СФГ «Вікторія» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки вищезазначеної земельної ділянки, що надається в оренду позивачеві для ведення фермерського господарства на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області та встановлено: на земельну ділянку загальною площею 31,7347 га нормативно грошову оцінку, станом на 01.01.2013, в розмірі 645930,94 грн; на земельну ділянку загальною площею 21,2728 га нормативно грошову оцінку, станом на 01.01.2013, в розмірі 425876,27 грн.

27.12.2013 Головне управління Держземагенства в Сумській області листом №27-18-0.7-8473/2-13 повідомило позивача про необхідність надання додаткових документів для поновлення вказаного договору оренди, а саме: копії свідоцтва про державну реєстрацію, копію статуту, копію довідки, проект додаткової угоди, а також копію договору оренди землі та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку. Також другим відповідачем повідомлено позивачу про розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки землі.

30.01.2014 позивач повторно звернувся до Головного управління Держземагенства в Сумській області з листом-повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення від 01.10.2010, загальною площею 31,7347 га рілля, кадастровий номер №:02:001:0552, що знаходиться на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого у Білопільському відділенні Сумської регіональної філії від 10.11.2010 за №80, до якого було додано проект додаткової угоди з врахуванням змін всіх істотних умов запропонованих другим відповідачем, копію рішення Білопільської районної ради Сумської області тридцять другої сесії шостого скликання від 05.12.2013 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надаються в оренду СФГ «Вікторія», копію договору від 17.09.2013 №00-5906-0113 на розроблення проектно-вишукувальних робіт по розробці технічної документації з нормативної грошової оцінки двох земельних ділянок, загальною площею 53,0075 га.

Листом від 08.04.2014 №27-18-0.7-2870/2-14 Головне управління Держземагенства в Сумській області повідомило позивача про втрату ним переважного права перед іншими особами на укладання договору оренди землі на новий строк у зв`язку з несвоєчасним зверненням з листом-повідомленням разом з узгодженим проектом додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі до орендодавця.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.03.2016 у справі №920/1/16 за позовом СФГ «Вікторія» до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області визнано поновленим на 7 років договір оренди землі, укладений між Білопільською райдержадміністрацією та СФГ «Вікторія» шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 01.10.2010, зареєстрованого у Держреєстрі земель від 10.11.2010 за №80.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі № 920/1/16 апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Сумській області на вищезазначене рішення суду першої інстанції повернуто заявникові.

Судом першої інстанції також встановлено, що протягом 2016 року позивач неодноразово звертався до відповідача-2 з пропозиціями укласти додаткову угоду до договору оренди, отримуючи щоразу письмову відмову в укладенні додаткової угоди.

Так, листом від 06.05.2016 за №28-18-0.8-605972-16 Головним управлінням Держземагенства у Сумській області відмовлено в укладенні додаткової угоди про поновлення договору оренди у зв`язку з неприйнятністю орендної ставки та відсутністю в проекті угоди конкретних заходів щодо ефективності використання та підвищення родючості земельної ділянки.

Листом від 29.07.2016 за №28-18-0.81-9239/2-16 відповідачем-2 повідомлено позивачу, що Головне управління не може видати наказ про поновлення договору і в даному випадку необхідно звернутись до відділу Держгеокадастру у Білопільському районі.

В свою чергу Відділ Держгеокадастру у Білопільському районі в листі від 06.09.2016 №27-28-99.0-4403/2-16 зазначив, що не має права укладати додаткові угоди, оскільки це компетенція Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 06.09.2016 №28-18-0.82-10857/2-16 повторно запропонувало позивачеві звернутись до відділу Держгеокадастру у Білопільському районі.

Ухвалою Господарського суду від 07.06.2017 у справі №920/1/16 позивачу відмовлено в роз`ясненні судового рішення. При цьому суд зазначив, що оскільки у вищезгаданому рішенні судом визнано право позивача на поновлення договору оренди землі, а також, що згідно частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, то у цьому випадку обов`язковим є укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, із уповноваженим керівником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області без прийняття будь-яких додаткових рішень чи наказів.

У липні 2017 року позивачем укладено додаткову угоду з Головним управління Держгеокадастру у Сумській області до договору оренди землі від 01.10.2010. Вказана додаткова угода в судовому порядку не оскаржувалась. Починаючи з дати укладання договору оренди, включаючи термін дії договору, процедуру поновлення договору оренди та станом на момент складання цього позову позивач використовував надану земельну ділянку, яка залишалась зареєстрованою за позивачем, та сплачував орендну плату.

Разом з тим, 05.03.2015 Головним управлінням Держземагенства у Сумській області в особі в.о. начальника Б.С. Бондаренка виданий наказ №18-678/16-15-СГ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», згідно якого громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 32,00 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Куянівської сільської ради.

Згідно викопіювання з публічної кадастрової карти України бажаного місця розташування земельної ділянки відповідача-1, ця земельна ділянка площею 31,73 га з кадастровим номером :01:001:0552 є земельною ділянкою, яка перебуває в оренді СФГ «Вікторія» (позивача у справі) та зареєстрована у встановленому законом порядку.

В подальшому, 01.04.2016, через тиждень після ухвалення Господарським судом Сумської області рішення від 21.03.2016 у справі №920/1/16 про поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.10.2010 відповідачем-2 укладено договір оренди спірної земельної ділянки з громадянином ОСОБА_1 , головою ФГ «Верес 2015». При цьому, вищезазначеній земельній ділянці присвоєно новий кадастровий номер №:02:001:0559 та зазначена (змінена) нова площа - 30,6100 га.

Згідно з п. 4.1. договору річна орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності Орендаря та становить 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з Інформацією державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку в складі наданої позивачу земельної ділянки з кадастровим номером №:01:001:0552, площею 31,73 га є земельна ділянка з кадастровим номером №:02:001:0559, площею 30,6100 га.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.11.2019 у справі №920/755/19 призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є накладання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0559 із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0552 відповідно до правовстановлюючих документів та документації на ці земельні ділянки?

Відповідно до висновку експерта №38 від 14.02.2020, контури земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0559 площею 30,6100 га відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області в 2015 році, частково накладаються на контури земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0552 площею 31,7347 га, відповідно до Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку Селянському (фермерському) господарству «Вікторія» для ведення селянського (фермерського) господарства на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області в 2008 році, площа накладання складає 30,4624 га.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами скаржника про те, що позивач набув право користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0552 лише 19.07.2017, в день укладання додаткової угоди до договору оренди землі від 01.10.2010. Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач набув право користування зазначеною земельною ділянкою ще у 2010 році, з дати укладення договору оренди землі від 01.10.2010. Починаючи з дати укладання договору оренди, включаючи термін дії договору, процедуру поновлення договору оренди та станом на момент подання позову позивач використовував надану земельну ділянку, яка залишалась зареєстрованою за позивачем, та сплачував орендну плату.

Крім того, судовим рішенням у справі №920/1/16 встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області неправомірно відмовило Селянському фермерському господарству «Вікторія» в поновлені договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.10.2010 (державна реєстрація від 10.11.2010 року за № 80). Судовим рішенням у вказаній справі визнано поновленим договір оренди землі шляхом укладання додаткової угоди до нього. Зазначені обставини не потребують доказування в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та мають враховуватися судом під час вирішення спору у цій справі.

Той факт, що відповідач-2 ухилявся від виконання рішення суду у справі №920/1/16 в частині укладання додаткової угоди до договору оренди землі від 01.10.2010, не може свідчити на користь того, що спірний договір оренди землі від 01.04.2016 на момент його укладення не порушував право користування позивача земельною ділянкою №:01:001:0552, та жодним чином не підтверджує те, що позивач до 19.07.2017 не мав права користування земельною ділянкою.

Таким чином, поновлення договору оренди землі від 01.10.2010 відбулось на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» із застосування переважного права позивача на поновлення договору оренди, та доводи апеляційної скарги про те, що станом на дату укладення спірного договору у позивача не виникло право користування земельною ділянкою, апеляційним господарським судом відхиляються.

Відповідно до частини першої статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно зі 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктами 288.5.1, 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №902/643/17, від 23.10.2019 у справі № 657/1488/16-ц, та від 03.02.2021 у справі №618/1078/19-ц.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що при укладенні відповідачами спірного договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилась, і відповідно Білопільською районною радою не затверджувалась. Скаржник вказаних обставин також не спростовує, а лише зазначає, що відсутність нормативної грошової оцінки землі не може бути підставою для визнання договору оренди землі недійсним. Із зазначеними твердженнями колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір орендної плати сторонами спірного договору встановлений у грошовій формі, та визначається у відсотках від нормативної грошової оцінки землі (п. 4.1. договору). Враховуючи характер спірних правовідносин та умови спірного договору, оскільки сторонами погоджено, що орендна плата встановлюється виключно у грошовій формі у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, судова колегія вважає, що в даному випадку проведення нормативної грошової оцінки землі є необхідною умовою для визначення розміру орендної плати, яка в свою чергу є істотною умовою спірного договору оренди землі. Відтак, не проведення такої грошової оцінки за встановлених обставин є порушенням статті 13 Закону України «Про оцінку земель», статей 15, 21 Закону України «Про оренду землі», за змістом яких проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки є обов`язковим у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 цього Кодексу передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статті 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки орендну плату у спірному договорі встановлено без проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним у зв`язку із недодержанням сторонами в момент вчинення цього правочину встановленого законом порядку.

Стосовно доводів скаржника про те, що накладання земельних ділянок не може бути підставою для визнання недійсним договору оренди землі, судова колегія зазначає наступне.

Встановлений судом факт накладання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0559 на контури земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0552 сам по собі не слугував підставою для визнання спірного договору оренди землі недійсним, як помилково вважає відповідач-1. Разом з тим, вказаний факт, у сукупності з іншими встановленими обставинами справи, може свідчити про недобросовісність дій відповідача-2 при укладенні спірного договору, що було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. Так, місцевим господарським судом вірно зазначено, що цей факт мав бути врахований Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області при укладенні спірного правочину у сенсі реального настання правових наслідків такого договору та його відповідності вимогам чинного законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №920/755/19, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Верес 2015» на рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 у справі №920/755/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 27.08.2020 у справі №920/755/19 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Фермерське господарство «Верес 2015».

4. Матеріали справи №920/755/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 22.04.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік