РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2021Справа № 910/2327/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта"

до Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

про стягнення 13 012,36 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території за період з 12.07.2019 року по 31.01.2021 року в сумі 13 012,36 грн., з яких: 11 214,83 грн. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 536,47 грн. - заборгованість по внесках у фонд капітального ремонту; 702,60 грн. - заборгованість по внесках у фонд поновлення системи протипожежної безпеки; 342,72 грн. - заборгованість по внесках у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків; 142,80 грн. - заборгованість по внесках у фонд зелених газонів з автоматичним поливом; 44,88 грн. - інфляційні втрати; 28,07 грн. - 3 % річних. Також позивач просив суд стягнути з відповідача понесені Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Башта" судові витрати, у тому числі витрати на оплату професійної правничої допомоги, які за попереднім (орієнтовним) розрахунком позивача складають 4 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач, як власник квартири АДРЕСА_1, систематично не сплачує встановлені рішеннями загальних зборів співвласників цього багатоквартирного будинку внески на утримання будинку і прибудинкової території, внаслідок чого за відповідачем у період з 12.07.2019 року по 31.01.2021 року утворилась заборгованість та виникли підстави для стягнення з останнього компенсаційних виплат. Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2021 року відкрито провадження у справі № 910/2327/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін.

16.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 12.03.2021 року на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що площа належної йому квартири АДРЕСА_1 становить 90,7 м2, а не 95,2 м2, як необґрунтовано зазначає позивач. Крім того, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року в справі № 760/27805/19 (провадження № 2-з/760/311/19), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.12.2019 року, Акціонерному товариству "Укрсоцбанк" (правопопереднику відповідача), як власнику квартири АДРЕСА_1, заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням означеною квартирою загальною площею 90,7 м2. Більше того, Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Башта" до Солом`янського районного суду м. Києва подано позов до ОСОБА_1 (іпотекодавця квартири АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розгляд якого (справа № 760/34137/19) на час подання відзиву на позовну заяву триває. Враховуючи те, що відповідачу заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням квартирою АДРЕСА_1 площею 90,7 м2, нести витрати по внескам на утримання будинку та прибудинкової території Акціонерне товариство "Альфа-Банк", на його думку, не зобов`язано. Разом із тим, такі витрати, за твердженням Акціонерного товариства "Альфа-Банк", можуть бути стягнуті за рішенням суду за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" до ОСОБА_1 , оскільки саме останній користується спірною квартирою. Також, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про неспівмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 4 000,00 грн. та вказав про необґрунтованість та безпідставність наданого позивачем розрахунку цих витрат, у зв`язку з чим, просив зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги.

26.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява позивача від 22.03.2021 року, в якій останній збільшив розмір заявлених позовних вимог та просив суд стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території за період з 12.07.2019 року по 28.02.2021 року в сумі 13 259,28 грн., виходячи з площі квартири в розмірі 90,7 м2, з яких: 11 303,29 грн. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 544,60 грн. - заборгованість по внесках у фонд капітального ремонту; 780,92 грн. - заборгованість по внесках у фонд поновлення системи протипожежної безпеки; 380,94 грн. - заборгованість по внесках у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків; 158,76 грн. - заборгованість по внесках у фонд зелених газонів з автоматичним поливом; 62,09 грн. - інфляційні втрати; 28,68 грн. - 3 % річних.

Вказану заяву позивача від 22.03.2021 року судом прийнято до розгляду, у зв`язку з чим позовні вимоги розглядаються в редакції означеної заяви, відповідно має місце нова ціна позову, виходячи з якої вирішується спір.

Крім того, 26.03.2021 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 22.03.2021 року на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що закон не визначає будь-яких обтяжень належної особі квартири або нежитлового приміщення, у тому числі володіти, користуватися та розпоряджатися ним, як підставу для звільнення від обов`язку з оплати внесків співвласника на управління та утримання багатоквартирного будинку. Крім того, позивач наголосив, що предметом спору в цивільній справі № 760/34137/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" до ОСОБА_1 є стягнення з останнього, як попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , внесків та платежів за період до 11.07.2019 року, тоді як предмет спору в даній справі становлять вимоги позивача про стягнення з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованості за період з 12.07.2019 року - тобто дати набуття відповідачем права власності на вищенаведену квартиру. Також, на думку позивача, не заслуговують на увагу доводи відповідача про те, що обов`язкові внески і платежі мають бути стягнуті з ОСОБА_1 , який фактично користується належною відповідачу квартирою, оскільки закон не перекладає обов`язок співвласника по оплаті обов`язкових внесків і платежів, який не має можливості користування, володіння і розпорядження належною йому квартирою, на інших осіб, у тому числі осіб, які користуються належною власникові квартирою. У той же час у відповіді на відзив Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" погодилося з доводами відповідача про те, що дійсною площею квартири АДРЕСА_1 є 90,7 м2.

Інших клопотань чи заяв, зокрема, по суті спору, від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" (далі - Об`єднання) створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Метою створення Об`єднання, згідно з пунктом 2.1 його Статуту, є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Об`єднання вказувало на те, що воно утримує зазначений будинок та прибудинкову територію, уклало та виконує умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг про надання послуг з вивезення побутових відходів, про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку, на надання послуг з постачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, договір банківського рахунку та договір банківського обслуговування, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для загальнобудинкових потреб), про надання телекомунікаційних послуг, про технічне обслуговування систем протипожежної автоматики та димовидалення, на технічне обслуговування та ремонт ліфтів тощо, а відповідач отримує вказані послуги та зобов`язаний вчасно щомісяця сплачувати їх вартість.

Так, з матеріалів справи, зокрема, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що 12.07.2019 року на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 47755703 від 12.07.2019 року було проведено державну реєстрацію права приватної власності Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1. Зі змісту наявних у матеріалах справи документів також вбачається, що означена квартира знаходиться на першому поверсі багатоквартирного будинку № 23-25, що не заперечувалося відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що 03.12.2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (номер запису: 4002827). Разом із тим, у вказаному реєстрі також міститься інформація про те, що правонаступником Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" є відповідач у справі - Акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - Банк). Факт правонаступництва Банку щодо всього майна, прав та обов`язків Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (у тому числі щодо квартири АДРЕСА_1 площею 90,7 м2) підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та відповідача, змістом наявного в матеріалах справи рішення єдиного акціонера Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 15.10.2019 року № 5/2019, а також не заперечувався сторонами під час розгляду справи.

Рішенням загальних зборів Об`єднання, оформленим протоколом від 06.02.2019 року № 1/2019, затверджено кошторис Об`єднання на 2019 рік з урахуванням правок, зокрема, змінено внесок на утримання будинку та прибудинкової території з 5,32 грн. на 6,08 грн./1м2 для власників житлових приміщень першого поверху та нижче, а також створено цільовий фонд капітального ремонту та встановлено розмір відрахувань до нього - 0,27 грн./м2.

Крім того, рішенням загальних зборів Об`єднання, оформленим протоколом від 09.07.2020 року № 1/2020, затверджено кошторис Об`єднання на 2020 рік в сумі 2 754 586,34 грн., який складається з внесків на управління багатоквартирним будинком, утримання будинку та прибудинкової території та капітальний ремонт багатоквартирного будинку, а також затверджено розмір обов`язкових щомісячних внесків кожного співвласника житлових та нежитлових приміщень Об`єднання в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим, зокрема: 6,82 грн. - внесок на управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території, та 0,37 грн. - відрахування у фонд капітального ремонту - для співвласників квартир першого поверху.

Означеним рішенням було утворено фонд поновлення системи протипожежної безпеки Об`єднання, затверджено його кошторис у розмірі 876 907,00 грн., включено його кошти до кошторисів позивача на 2020-2022 роки; вирішено витрати його коштів здійснювати виключно на цілі, передбачені його кошторисом (заміна кранів пожежних підсилених d50, встановлення систем пожежної сигналізації, встановлення систем оповіщення про пожежу, диспетчеризація систем протипожежного захисту, встановлення автоматичної системи пожежогасіння, виконання проектних робіт), та затверджено розмір цільового тимчасового внеску співвласників в цей фонд на період з 01.08.2020 року по 31.07.2022 року в розмірі 1,23 грн./м2/місяць в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що наступає за розрахунковим.

Також, цим рішенням було утворено фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків та фонд зелених газонів з автоматичним поливом Об`єднання, затверджено їх кошториси у розмірах 215 084,00 грн. та 90 076,00 грн. відповідно, включено їх кошти до кошторисів позивача на 2020-2021 роки; вирішено витрати їх коштів здійснювати виключно на цілі, передбачені цими кошторисами, та затверджено розміри цільового тимчасового щомісячного внеску співвласників у вказані фонди на період з 01.08.2020 року по 31.07.2021 року в розмірах: для фонду встановлення дитячого та спортивного майданчиків - 0,60 грн./м2/місяць, для фонду зелених газонів з автоматичним поливом - 0,25 грн./м2/місяць, в розрахунку за один метр квадратний загальної площі, який підлягає оплаті протягом одного місяця, що настає за розрахунковим.

Вищенаведені рішення співвласників Об`єднання є чинними, докази їх оскарження та скасування в судовому порядку, в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що Банк є членом Об`єднання, оскільки є власником квартири АДРЕСА_1. Як було вказано вище, право власності на означений об`єкт нерухомості зареєстровано за правопопередником відповідача 12.07.2019 року.

Проте, всупереч рішень загальних зборів співвласників Об`єднання, оформлених протоколами від 06.02.2019 року № 1/2019 та від 09.07.2020 року № 1/2020, відповідач добровільно не сплачував відповідні внески на утримання будинку і прибудинкової території за період з 12.07.2019 року по 28.02.2021 року, внаслідок чого за останнім на час вирішення даного спору утворилася заборгованість перед Об`єднанням, а саме: 11 303,29 грн. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 544,60 грн. - заборгованість по внесках у фонд капітального ремонту; 780,92 грн. - заборгованість по внесках у фонд поновлення системи протипожежної безпеки; 380,94 грн. - заборгованість по внесках у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків; 158,76 грн. - заборгованість по внесках у фонд зелених газонів з автоматичним поливом. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з означеним позовом (з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 22.03.2021 року).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Згідно зі статтями 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

За умовами статей 15, 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

За умовами частини 3 статті 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Умовами пункту 5.2 Статуту позивача передбачено обов`язки співвласника, зокрема, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, а також своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Пунктом 3.12 Статуту позивача визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників.

Відтак, наявність чи відсутність договору між співвласником будинку та позивачем не впливає на обов`язок співвласника виконувати рішення загальних зборів Об`єднання та брати участь в утриманні будинку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року в справі № 910/2655/17, від 03.06.2019 року в справі № 910/3479/18 та інших.

Оскільки матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що рішеннями співвласників Об`єднання, оформленими протоколами від 06.02.2019 року № 1/2019 та від 09.07.2020 року № 1/2020, визначено розміри спірних внесків та строки їх внесення, і означені рішення наразі є чинними, відповідач зобов`язаний був виконати зобов`язання з оплати відповідних внесків як співвласник багатоквартирного будинку.

Проте з матеріалів справи вбачається, що Банк у порушення норм чинного законодавства України, зокрема, Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Цивільного кодексу України, у період з 12.07.2019 року по 28.02.2021 року належним чином не виконував свої зобов`язання щодо вчасного здійснення оплат внесків співвласників багатоквартирного будинку № 23-25, а саме: внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 11 303,29 грн., внесків у фонд капітального ремонту в розмірі 544,60 грн., внесків у фонд поновлення системи протипожежної безпеки в розмірі 780,92 грн., внесків у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків у розмірі 380,94 грн. та внесків у фонд зелених газонів з автоматичним поливом у розмірі 158,76 грн., внаслідок чого в останнього перед Об`єднанням утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 168,51 грн.

За умовами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Заперечуючи проти позовних вимог, Банк посилався на те, що площа належної йому квартири АДРЕСА_1 становить 90,7 м2, а не 95,2 м2, як необґрунтовано зазначає позивач.

Водночас судом встановлено, що у відповіді на відзив на позовну заяву Об`єднання погодилося з доводами відповідача про те, що дійсною площею квартири АДРЕСА_1 є 90,7 м2, у зв`язку із чим у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 22.03.2021 року позивачем усі розрахунки заявлених до стягнення сум заборгованості були здійснені з урахуванням дійсної площі належного Банку нерухомого майна в багатоквартирному будинку, яка становить 90,7 м2.

Крім того, відповідач вказував, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.10.2019 року в справі № 760/27805/19 (провадження № 2-з/760/311/19), залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 24.12.2019 року, Акціонерному товариству "Укрсоцбанк" (правопопереднику відповідача), як власнику квартири АДРЕСА_1, заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням означеною квартирою. Враховуючи те, що Банку фактично заборонено вчиняти будь-які дії, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням квартирою АДРЕСА_1, нести витрати по внескам на утримання будинку та прибудинкової території відповідач, на його думку, не зобов`язаний.

Однак наведені заперечення відповідача спростовуються імперативними приписами частини 3 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", за якими невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Твердження відповідача на те, що спірні витрати можуть бути стягнуті за рішенням суду з ОСОБА_1 , який фактично користується квартирою № 5 в будинку Об`єднання, а також посилання на звернення Об`єднання до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (іпотекодавця квартири АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розгляд якого (справа № 760/34137/19) на час подання відзиву на позовну заяву триває, не спростовують встановлених судом обставин справи, не свідчать про безпідставність вимог Об`єднання та фактично не входять до предмета доказування в даній справі, з урахуванням її суб`єктного складу, предмета спору та періоду нарахування заявлених до стягнення сум внесків на утримання багатоквартирного будинку і його прибудинкової території.

Докази, які свідчать про вибуття з власності Банку на підставі цивільно-правових угод чи з інших підстав квартири АДРЕСА_1 протягом спірного в даній справі періоду, а також докази скасування права власності відповідача на цю квартиру, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У той же час Банком у встановленому законом порядку не було доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх заперечень проти вимог Об`єднання.

Відтак, враховуючи те, що сума боргу відповідача по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території, яка складає 13 168,51 грн. (з яких: 11 303,29 грн. - заборгованість по внесках на утримання будинку та прибудинкової території; 544,60 грн. - заборгованість по внесках у фонд капітального ремонту; 780,92 грн. - заборгованість по внесках у фонд поновлення системи протипожежної безпеки; 380,94 грн. - заборгованість по внесках у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків; 158,76 грн. - заборгованість по внесках у фонд зелених газонів з автоматичним поливом), підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Об`єднанням, чи доказів на спростування наявності такої заборгованості або її розміру, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача до Банку в частині стягнення з останнього вищенаведеної суми боргу, в зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасного внесення вищенаведених платежів на утримання будинку та прибудинкової території, позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 22.03.2021 року, просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 28,68 грн. та інфляційні втрати в сумі 62,09 грн., нараховані на відповідні суми заборгованості у період з вересня 2019 року по лютий 2021 року згідно з наданим Об`єднанням розрахунком.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

У розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/21564/16 від 10.07.2019.

Суд також звертає увагу на те, що за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних у розмірі 28,68 грн. та інфляційних втрат в сумі 62,09 грн., суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає положенням чинного законодавства, а відтак позовні вимоги Об`єднання до Банку про стягнення означених сум компенсаційних виплат також підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги Об`єднання підлягають задоволенню, з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

Також Об`єднання просило суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2021 року між позивачем (клієнт) та Адвокатським бюро "ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ" (бюро) був укладений договір про надання правничої допомоги № 29/01/2021-2, за умовами якого бюро зобов`язується надавати клієнту правничу допомогу, зокрема, стосовно складання позовної заяви клієнта до АТ "Альфа-Банк" про стягнення заборгованості за обов`язковими внесками, втрат від інфляції та 3 % річних до господарського суду міста Києва.

У пункті 1.2 цього договору клієнт та бюро погодили, що правничу допомогу, яка є предметом даного договору, буде надавати керуючий партнер бюро - адвокат Кулачко Тарас Миколайович та адвокат бюро - Золотопуп Сергій Васильович, як спільно, так і окремо один від одного, яким надаються усі повноваження та права, передбачені пунктом 1.3 даного договору.

Відповідно до пункту 3.1 наведеної угоди вартість послуг складає 2 000,00 грн. за одну годину надання послуг.

Остаточна сума вартості наданих в рамках даного договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг із зазначенням наданих послуг, загальної кількості годин обслуговування та їх загальної вартості (пункт 3.2 договору).

Згідно з актом від 29.01.2021 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги № 29/01/2021-2 від 29.01.2021 року, сума послуг з надання позивачу правничої допомоги в даній справі склала 4 000,00 грн. У зазначеному акті, зокрема, наведено детальний опис наданих послуг, який відповідає умовам пункту 1.1 вищенаведеного договору, та вказано найменування послуги - складання позовної заяви клієнта до АТ "Альфа-Банк" про стягнення заборгованості за обов`язковими внесками, втрат від інфляції та 3 % річних до господарського суду міста Києва, кількість годин, витрачених адвокатом на надання означеної послуги - 2 години, а також її загальна вартість - 4 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем здійснено оплату вартості послуг Адвокатського бюро "ТАРАС КУЛАЧКО ТА ПАРТНЕРИ" за вищевказаним актом приймання-передачі наданих послуг у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується наданою Об`єднанням копією відповідного платіжного доручення № 1615 від 05.02.2021 року.

Крім того, на підтвердження того, що Золотопуп Сергій Васильович є адвокатом, позивачем надано копію відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2653 від 26.03.2019 року.

Дослідивши подані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що Об`єднання належними доказами доведено розмір витрат на правничу допомогу в справі № 910/2327/21; заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); витраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також, зокрема, значенням справи для позивача.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як було зазначено вище, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти стягнення з нього суми заявлених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, враховуючи відсутність, на думку Банку, правових підстав для задоволення позову та зважаючи на необґрунтованість розміру цих витрат. Також відповідач вказував на те, що справа не є складною, типовою для позивача, а тому, беручи до уваги ціну позову, просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

У той же час суд звертає увагу на положення частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за якими обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією із засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 33 Рішення від 27.10.1993 року Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

Оцінивши доводи, викладені відповідачем у клопотанні про зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката (яке міститься у відзиві на позовну заяву), суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки висловлені відповідачем заперечення не підтверджені жодними належними та допустимими доказами та за своєю суттю є загальними фразами.

З огляду на те, що відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, які свідчать про наявність підстав для зменшення розміру адвокатських витрат, та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи), суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу адвоката, які були понесені позивачем у даній справі.

Як зазначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відтак, зважаючи на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. є підтвердженими, враховуючи задоволення вимог Об`єднання у повному обсязі, а також беручи до уваги відсутність правових підстав для зменшення заявлених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд дійшов висновку про те, що обов`язок з відшкодування таких витрат у розмірі 4 000,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про стягнення 13 259,28 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-Банк" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100; ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта" (03110, місто Київ, вулиця Клінічна, будинок 23-25, ) 11 303 (одинадцять тисяч триста три) грн. 29 коп. заборгованості по внесках на утримання будинку та прибудинкової території, 544 (п`ятсот сорок чотири) грн. 60 коп. заборгованості по внесках у фонд капітального ремонту, 780 (сімсот вісімдесят) грн. 92 коп. заборгованості по внесках у фонд поновлення системи протипожежної безпеки, 380 (триста вісімдесят) грн. 94 коп. заборгованості по внесках у фонд встановлення дитячого та спортивного майданчиків, 158 (сто п`ятдесят вісім) грн. 76 коп. заборгованості по внесках у фонд зелених газонів з автоматичним поливом, 62 (шістдесят дві) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 28 (двадцять вісім) грн. 68 коп. 3 % річних, 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а також 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на оплату професійної правничої допомоги.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Відповідно до підпункту 17.5. пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 26.04.2021 року.

Суддя В.С. Ломака