СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа № 922/3098/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - Філіпович О.Є., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ХВ №002459 від19.08.2020; ордер на надання правової допомоги АХ№1040789 від 18.02.2021,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№683 Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 (суддя Калантай М.В.повний текст складено 15.02.2021) у справі № 922/3098/20

за позовом Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плакуча Іва Люкс"

про стягнення 207 812 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Громадська спілка "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плакуча Іва Люкс", в якому просила суд (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) стягнути з відповідача 207812 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у цій справі позов Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України, у зв`язку із неявкою позивача в судове засідання.

Відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про компенсацію судових витрат в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України, в якій просив суд стягнути з позивача 35000 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3098/20 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плакуча Іва Люкс" про компенсацію судових витрат.

В наведеній ухвалі суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав вважати, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, діяв недобросовісно. Стосовно неявки позивача в судове засідання 27.01.2020 місцевий господарський суд зазначив, що сама по собі така неявка не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є диспозитивним правом позивача, передбачене процесуальним законодавством.

Відповідач вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що факт неправомірності дій позивача встановлено Господарським судом Харківської області, під час постановлення 27.01.2021 ухвали про залишення без розгляду позову у цій справі.

Крім того, як зазначає відповідач, судом першої інстанції не враховано, що Верховним Судом в постанові від 26.01.2021 у справі №904/951/20 за результатами розгляду аналогічного спору зроблено висновки про відсутність у Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" права на звернення до суду з позовом про відшкодування збитків, завданих в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав. За наведеного, відповідач вважає, що неправомірність та необґрунтованість дій позивача є доведеною та не підлягає повторному доказуванню в силу вимог ч.4 ст.75 ГПК України.

Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує. Зазначає про те, що ухвалою Верховного Суду у справі №910/16804/19 вирішено відступити від висновків, раніше викладених судом касаційної інстанції, зокрема, в постанові №904/951/20 (на яку посилається апелянт) та передано вирішення спору на розгляд палатою з розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду. Позивач посилається на те, що Господарським судом Харківської області розглядалося більше 20 аналогічних позовів, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати позов у цій справі безпідставним чи штучним.

В судове засідання 20.04.2021 позивач не з`явився, хоча належним повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.4, 5 т.2).

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції належним чином повідомлено позивача про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 року у справі №922/3098/20 позовну заяву залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 ГПК України, оскільки позивач не з`явився в судове засідання 27.01.2021, не повідомив суду причини неявки та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.184 т.1).

Відповідач звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою від 28.01.2021 про компенсацію судових витрат в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України, в якій просив суд стягнути з позивача 35000 грн. витрат, пов`язаних з розглядом справи (а.с.190 т.1).

В наведеній заяві відповідач посилається на те, що неодноразова неявка в судове засідання; явка осіб, без належно оформлених повноважень; подання клопотань про відкладення розгляду справи без надання доказів поважності причин неявки; відсутність належного реагування на ухвалу про залишення позову без руху спрямовані на затягування процесу та можуть бути кваліфіковані як необґрунтовані дії позивача в розумінні ч.5 ст.130 ГПК України. До заяви відповідач надав договір про надання правової допомоги №05-10/20 від 05.10.2020, додаткову угоду від 05.01.2020 до нього, акт виконаних робіт №1 від 28.01.2021 та платіжне доручення №525 від 07.10.2020 (а.с.195-201 т.1).

Позивач надав суду заперечення на заяву про компенсацію судових витрат, в яких, зокрема, повідомив про те, що не з`явився в судове засідання 27.01.2021 через відрядження представника Гур`єва А.А. до м.Києва для участі в судових засіданнях Господарського суду м.Києва у справах №910/12914/20, №910/12911/20, №910/12901/20, №910/12895/20.

Судова колегія враховує наступне.

Порядок розподілу судових витрат за результатами вирішення спору врегульовано положеннями ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, в ст.130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

«У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу» (ч.6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Отже, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду, а також довести, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони полягали.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 25.07.2019 у справі №910/11310/18.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява у цій справі подана Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" з дотриманням вимог процесуального законодавства, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.09.2020 було відкрито провадження у цій справі.

Суд першої інстанції не залишав позовну заяву без руху, як про це помилково зазначає відповідач в заяві від 28.01.2021.

Під час підготовчого провадження у цій справі позивач був присутній в судових засіданнях суду першої інстанції 27.10.2020, 18.11.2020, 01.12.2020, що підтверджується протоколами судових засідань (а.с. 97, 140, 148 т.1).

Позивачем було подано суду відповідь на відзив позивача на позов (а.с.101 т.1), заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.144 т.1).

В підготовче засідання, що відбулось 22.12.2020 позивач не з`явився, проте, надіслав суду першої інстанції заяву про проведення підготовчого засідання без участі його представника, мотивувавши її тим, що позивачем надано до матеріалів справи всі наявні у нього докази по суті спору, додаткові заяви чи пояснення відсутні; учасники справи мали розумний та достатній строк для формування своєї правової позиції у справі; відсутність представника позивача в судовому засіданні не порушить принцип змагальності сторін (а.с.153 т.1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2020 у цій справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.12.2020 (а.с.165 т.1).

Позивач надав суду першої інстанції клопотання від 28.12.2020 про відкладення розгляду справи, в якому повідомив про те, що представник позивача - Гур`єв А.А. не зможе прибути в судове засідання, призначене на 29.12.2020, через перебування з 28.12.2020 по 11.01.2021 у відпустці. Просив суд визнати поважними причини неявки в судове засідання (а.с.171 т.1).

На підтвердження обставин, викладених в клопотанні, позивачем було надано суду копію проїзного квитка на ім`я Гур`єва А.А. з м.Харкова до м.Львова на 26.12.2020 (а.с.172 т.1).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2020 задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 27.01.2021 (а.с.178 т.1).

В судове засідання 27.01.2021 позивач не з`явився.

Отже, як свідчать матеріали справи, позивач один раз не з`явився в судове засідання, не повідомивши суд про причини неявки, що і стало підставою для залишення позову без розгляду.

Разом із тим, необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.5 ст.130 ГПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене є його диспозитивним правом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах №644/7976/18 від 21.12.2020, від 28.01.2019 у справі №619/1146/17, від 14.01.2021 у справі №521/3011/18.

Крім того, позивач зазначає про те, що неявка його представника в судове засідання 27.01.2021 була зумовлена відрядженням Гур`єва А.А. до м.Києва для участі в судових засіданнях Господарського суду м.Києва у справах №910/12914/20, №910/12911/20, №910/12901/20, №910/12895/20, у яких він представляв інтереси громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав».

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до своїх заперечень на заяву відповідача про компенсацію судових витрат, проїзний квиток Гур`єва А. з м.Харкова до м.Києва на 26.01.2021 (а.с.212 зворот т.1); довіреність від 01.03.2020, видану громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» на представництво Гур`євим А.А. інтересів в суді (а.с.213 т.1); копії ухвал Господарського суду м.Києва у справах №910/12914/20, №910/12911/20, №910/12901/20, №910/12895/20, якими розгляд справ за позовом Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» призначено на 27.01.2021 (а.с.214-222 т.1).

Судова колегія також зазначає, що для задоволення заявлених вимог відповідач повинен довести, а суд - встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи в процесі розгляду справи є необґрунтованими та в чому вони виражені (правова позиція Верховного Суду в постанові від 21.12.2020 у справі №644/7976/18).

З матеріалів справи не вбачається недобросовісність дій позивача, оскільки він виконував свої обов`язки як учасник справи, зокрема, брав участь у судових засіданнях під час підготовчого провадження у цій справі, подав суду першої інстанції мотивовану заяву про проведення підготовчого засідання (призначеного на 22.12.2020) без його участі, звертався до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи (призначеного на 29.12.2020) з обґрунтуванням поважності причин неможливості прибуття в судове засідання та наданням відповідних доказів.

Будь-яких дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи позивач не вчиняв.

Доводи відповідача в заяві від 28.01.2020 про неодноразову неявку позивача в судове засідання без поважних причин; явку осіб без належним чином оформлених повноважень; подання клопотань про відкладення розгляду справи без подання доказів поважності причин неявки є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на недобросовісність дій позивача, що полягали, на його думку, в пред`явленні необґрунтованого позову.

Відповідач зазначає про те, що Верховним Судом в постанові від 26.01.2021 у справі №904/951/20 за результатами розгляду аналогічного спору зроблено висновки про відсутність у Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" права на звернення до суду з позовом про відшкодування збитків, в результаті порушення зобов`язання в сфері суміжних прав.

Судова колегія не погоджується з доводами відповідача, оскільки звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Крім того, як зазначив позивач в запереченнях на заяву відповідача, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, позивачем було пред`явлено близько 20 аналогічних позовів до Господарського суду Харківської області.

На теперішній час за наслідками розгляду, зокрема, справ №922/1157/20, №922/1158/20, №922/3433/20 позовні вимоги ГС "УЛАСП" задоволено у повному обсязі, в тому числі судом апеляційної інстанції.

Щодо правових висновків Верховного Суду у справі №904/951/20, колегія суддів зазначає, що ухвалою від 25.03.2021 у справі № 910/16803/19 Верховний Суд вирішив відступити від висновків, викладених, зокрема, в постанові у справі №904/951/20 та передав справу № 910/16803/19 на розгляд палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Враховуючи наведене, а також існування та розгляд господарськими судами аналогічних спорів за позовами Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав", відсутні підстави вважати, що позов у цій справі безпідставно поданий чи є штучним.

Відповідачем згідно з процесуальним обов`язком доказування не доведено, що позивач діяв недобросовісно, протидіяв вирішенню спору чи мав на меті ущемлення прав та інтересів відповідача.

Оскільки колегією суддів не встановлено недобросовісності дій позивача, відсутні підстави для покладення на позивача судових витрат відповідно до норм ст.130 ГПК України, а тому судом першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а ухвали Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 року у справі №922/3098/20 - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, ст.271, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 року у справі №922/3098/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.04.2021р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Л.Ф. Чернота