ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Справа № 909/42/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Желіка М.Б.

Мирутенка О.Л.

Секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" б/н від 16.12.2020

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.2020 (повний текст рішення складено 30.11.2020, м. Івано-Франківськ, суддя Стефанів Т.В.)

у справі № 909/42/20

за первісним позовом: Акціонерного товариства "Українська Залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Львівська залізниця Акціонерного товариства "Українська Залізниця", м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна, м. Чернівці

про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 1 713 171,60 грн.

та за зустрічним позовом: Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна", м. Чернівці

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська Залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця", м. Львів

про стягнення заборгованості в сумі 472 487,07 грн., з яких 364 685,89 грн. пеня, 78 044,74 грн. 3 % річних, 29 756,44 грн. інфляційні втрати.

за участю представників:

від позивача (відповідач за зустрічним позовом) Ковба В.А. - довіреність № Ц/6-55/37-21 від 21.01.2021

від відповідача(позивач за зустрічним позовом) не з`явився

ВСТАНОВИВ:

АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця" звернулося до господарського суду з позовом (первісним) до ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" про стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 1 713 171, 60 грн.

ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" звернулося до господарського суду з зустрічним позовом до АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" про стягнення заборгованості в сумі 472487, 07 грн., з яких 364 685, 89 грн. - пеня, 78 044, 74 грн. - 3 % річних, 29 756, 44 грн. - інфляційні втрати

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.2020 первісний позов Акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця" до Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" на користь АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська Залізниця" 1 070 000, 93 грн. пені. В частині стягнення 643 170, 67 грн. пені відмовлено.

Зустрічний позов ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" до АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська Залізниця" про стягнення заборгованості в сумі 472 487,07 грн., з яких 364 685, 89 грн. - пеня, 78 044,74 грн. - 3 % річних, 29 756,44 грн. - інфляційні втрати задоволено.

Рішення суду мотивоване тим, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 914/883/19 встановлено факт того, що з урахуванням погодженої сторонами в п. 3.1 загальної суми договору, невиконаними є роботи загальною вартістю 7 430 562 грн., термін виконання яких закінчився 31.03.2019. Позивачем, при розрахунку пені, право на нарахування якої встановлено сторонами у п. 11.3 договору, вірно обмежено строк її нарахування шестимісячним терміном з дня коли зобов`язання мало бути виконано, сума пені не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня. Разом з тим, позивач помилково розрахунок проводив на суму 11 197 200 грн., оскільки судовим рішенням чітко встановлено суму невиконаного зобов`язання 7 430 562 грн.

З урахуванням наведеного суд здійснив перерахунок пені та дійшов висновку, що з відповідача за первісним позовом слід стягнути 1 070 000, 93 грн. пені. При цьому, суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про зменшення розміру пені на 90%.

Щодо зустрічного позову суд вказав, що сума боргу, яка є неоплаченою, і на яку здійснюються відповідні нарахування 3 766 638 грн. підтверджено судовими рішеннями у справі № 914/883/19, що в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не потребують повторного доказування. Судом встановлено, що нарахування 3 % річних та інфляційних втрат та пені здійснено вірно (сума основного боргу, періоди нарахування), відтак дійшов висновку про задоволення зустрічного позову повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області скасувати в частині стягнення з ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" 1 070 000,93 грн. пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у вказаній частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). А саме, скаржник вважає, що у позивача за первісним позовом були відсутні підстави для застосування положення ч.5 ст. 29 ГПК України, оскільки сторони в договорі не визначили місце його виконання, а правовідносини, що є предметом спору не є такими, які через їх особливості належить виконувати лише в певному місці. Відтак, на думку апелянта, підсудність даного спору повинна визначатись за загальними правилами підсудності, тобто за місцем знаходження відповідача за зустрічним позовом Господарським судом Чернівецької області.

Також, скаржник зазначає, що судом необґрунтовано не було застосовано до спірних правовідносин норми ч. 3 ст. 538, ч 2 , 4 ст.612 ЦК України, ч. 3. ст. 320 ГК України, ч.2 п.30 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Постановою КМ України № 668 від 01.08.2005. Апелянт вважає, що відповідач за первісним позовом не мав об`єктивної можливості виконувати роботи, передбачені договором та правомірно зупинив виконання робіт, оскільки позивач за первісним позовом ухилився від обов`язку по оплаті виконаних робіт.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції не було досліджено обставини, на які відповідач за зустрічним позовом посилався, як на підстави для зменшення штрафних санкцій та безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська Залізниця" подало до суду відзив на апеляційну скаргу № НЮ-1/516 від 18.02.2021, в якому просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши в судовому засіданні доводи представників сторін, суд встановив наступне.

03.09.2018 між ПАТ "Українська залізниця" в особі начальника виробничого структурного підрозділу "Служба колії" регіональної філії "Львівська залізниця" (замовник) та ПП "ВО Габіони Захід Україна" (підрядник) укладено договір № МП-18872/НЮ, згідно п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами та засобами виконати та здати замовнику, в установлений договором строк, роботи "Капітальний ремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин- Рахів" відповідно до робочого проекту "Капремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин-Рахів"" (далі - робочий проект), а замовник зобов`язаний передати дозвільну та проектну документацію, прийняти виконані роботи та оплатити підряднику їх вартість у відповідності до умов договору.

Пунктом 14.1 договору сторони погодили строк його дії: договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами та діє до 31.03.2019, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань.

Загальна сума цього договору визначається договірною ціною і становить 11197200 грн. 00 коп. з ПДВ, в тому числі 20 % ПДВ - 1866200 грн., 9331000 грн.00 коп. без ПДВ відповідно до додатку 1 до договору (п. 3.1 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк виконання робіт - протягом 180 календарних днів від дати підписання сторонами акту про передачу документації (дозвільна документація та робочий проект) згідно з календарним графіком (додаток № 3 до договору), в якому визначаються дати початку та закінчення всіх етапів робіт, передбачених договором, та який є невід`ємною частиною договору.

У відповідності до п. 4.2 договору замовник передає підряднику дозвільну документацію та робочий проект з оформленням акту про передачу документації.

Датою початку виконання робіт вважається дата підписання сторонами акту про передачу документації. Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття замовником шляхом підписання акту готовності об`єкта до експлуатації (п. 4.3 договору).

Додатком № 3 від 03.09.2018 до договору "Календарний графік виконання робіт" передбачено: види робіт (етапи) капітальний ремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин-Рахів; термін виконання з дати підписання сторонами акту про передачу документації (дозвільна документація та робочий проект) до 31.03.2019.

Згідно п. 5.1.2 договору виконані підрядником роботи оплачуються замовником протягом 30-ти банківських днів після підписання акту виконання будівельних робіт типової форми № КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт типової форми № КБ-3 (але не раніше реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Виконані роботи приймаються замовником з обов`язковим складанням відповідного акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), який підписується уповноваженими представниками підрядника та від замовника - уповноваженими представниками згідно довіреностей (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен прострочений день.

За порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості (п. 11.3 договору).

На виконання умов договору № ЛП-18872/НЮ від 03.09.2018 підрядник виконав будівельні роботи на загальну суму 3 766 638, 00 грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 від 29.12.2018 та актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а саме: від 29.12.2018 на суму 2 070 553,20 грн.; від 29.12.2018 на суму 1 633 234,80 грн.; від 29.12.2018 на суму 62 850, 00 грн.

Акти підписані без жодних зауважень уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Податкова накладна щодо робіт, які є предметом договору № ЛП-18872/НЮ від 03.09.2018 зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 04.01.2019, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 04.01.2019 № .

Як зазначає позивач за первісним позовом, відповідач за первісним позовом порушив строки виконання робіт, обумовлених умовами договору. В свою чергу позивач за зустрічним позовом вказує на порушення відповідачем за зустрічним позовом строків оплати за виконані роботи.

Судом встановлено, що судовими рішеннями вже вирішувалось питання стягнення зі сторін даного спору штрафних санкцій, як за порушення строків виконання робіт, так і за порушення строків оплати за виконані роботи на підставі договору № ЛП-18872/НЮ від 03.09.2018, за попередні періоди. Зокрема, рішенням Господарського суду Львівської області від 02.09.2019 у справі № 914/883/19:

- первісний позов ПП "ВО Габіони Захід Україна" до відповідача за первісним позовом регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" про стягнення 4170270,93 грн. (з яких: 3766638,00 грн. заборгованість, 290031,13 грн. пеня, 23202,49 грн. три відсотки річних та 90399,31 грн. інфляційні втрати) задоволено частково; стягнуто з регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на користь ПП "ВО Габіони Захід Україна" 3766638,00 грн. основного боргу, 285335,73 грн. пені, 23202,49 грн. три відсотки річних, 52902,43 грн. інфляційних втрат та 61922,26 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору, 7721,22 грн. відшкодування витрати на професійну правничу допомогу; в задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено;

- зустрічний позов регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" до відповідача за зустрічним позовом ПП "ВО Габіони Захід Україна" про стягнення 1119720,00 грн. (з яких: 335916,00 грн. пеня та 783804,00 грн. штраф) задоволено частково; стягнуто з ПП "ВО Габіони Захід Україна" на користь регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" 33591,60 грн. пені, 78380,40 грн. - штрафу та 16795,80 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору; в задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 02.09.2019 у справі № 914/883/19 в частині первісного позову залишено без змін; скасовано вказане рішення в частині зустрічного позову; прийнято нове рішення у цій частині, яким зустрічний позов задоволено частково; стягнуто з ПП "ВО Габіони Захід Україна" на користь регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" 218 845,32 грн. пені, 520139,34 грн. штрафу та 11084,77 грн. - відшкодування витрат на оплату судового збору; в задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 рішення судів першої та апеляційної інстанцій (в частині вирішення первісного позову) залишено без змін.

Судовими рішеннями, серед іншого, встановлено, що з урахуванням погодженої сторонами в п. 3.1 загальної суми договору, невиконаними є роботи загальною вартістю 7 430 562, 00 грн., термін виконання яких закінчився 31.03.2019. Крім того, встановлено, що підрядником виконано, а замовником прийнято, виконані будівельні роботи на загальну суму 3 766 638, 00 грн.

У даній справі позивачем за первісним позовом за порушення строків виконання робіт, на підставі п. 11.3 договору, відповідачу за первісним позовом нараховано пеню в сумі 1 713 171, 60 грн. за період прострочення виконання зобов`язання з 01.05.2019 до 30.09.2019.

За порушення строків оплати за виконану роботу відповідачу за зустрічним позовом нараховано 364 685, 89 грн. - пені за період прострочення з 03.05.2019 по 13.08.2019, 78044, 74 грн. - 3 % річних за період прострочення з 03.05.2019 по 13.08.2019, 29756, 44 грн. - інфляційних втрат за травень 2019 року - січень 2020 року.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 269 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області лише в частині стягнення з ПП "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" 1 070 000,93 грн. пені, і у випадку, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для стягнення пені, зменшити її розмір на 90 %.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

У відповідності до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що станом на час подання позовної заяви, відповідач за первісним позовом лише частково виконав будівельні роботи за договором на суму 3 766 638,00 грн.

З урахуванням погодженої сторонами в пункті 3.1 загальної суми договору 11 197 200,00 грн., не виконаними є роботи загальною вартістю 7 430 562,00 грн., термін для виконання яких закінчився 31.03.2019.

Даний факт підтверджується судовими рішеннями у справі № 914/883/19.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В договорі №ЛП-18872/НЮ від 03.09.2018 сторони погодили, що за порушення строку виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт за кожен день прострочення. (п. 11.3 договору).

Враховуючи те, що відповідач за первісним позовом порушив строк виконання робіт загальною вартістю 7 430 562,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення пені, згідно п. 11.3 договору.

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач помилково здійснив розрахунок пені на суму договору 11 197 200, 00 грн., а не на суму невиконаного зобов`язання 7430562, 00 грн.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції перевірив здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок позовних вимог та встановив , що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про правомірність нарахування АТ "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця" пені у розмірі 1 070 000, 93 грн.

Посилання апелянта на те, що позовні вимоги про стягнення пені нараховані за порушення строку виконання робіт підрядником за період з 01.05.2019 до 30.09.2019 на суму1 070 000, 93 не підлягають до задоволення, з огляду на приписи ст. 538 ЦК України та ч. 3 ст. 320 ГК України судом оцінюються критично.

Так, згідно ч.3 ст.538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.320 ГК України підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов`язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливими чи значно ускладненими.

Водночас, суду апеляційної інстанції зазначає, що постановою Західного апеляційного господарського суду по справі № 914/883/19 від 23.12.2019 вже було стягнуто з ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» на користь Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 218 845,32 грн. пені, за порушення підрядником строку виконання робіт, згідно договору №ЛП-18872/НЮ від 03.09.2018. Вказана постанова суду набрала законної сили.

У вищевказаній постанові, суд встановив, що ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» порушило строк виконання робіт загальною вартістю 7 430 562,00 грн. та констатував наявність правових підстав для стягнення пені та штрафу, передбачених п. 11.3 договору.

Відтак, з огляду на приписи ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з цим, судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про зменшення розміру пені на 90%, з огляду на те, що позивач та відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 ГПК України, ст. 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Проте, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених статтею 233 ГК України для зменшення розміру пені передчасним, з огляду на наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України закріплено право суду зменшувати розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи з конкретних обставин справи, суд має право зменшити розмір штрафних санкцій, але не звільняти повністю боржника від їх сплати. При цьому, право суду на зменшення, зокрема пені, застосовується в залежності від співвідношення її розміру і збитків.

Вимогами ч. 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Так, суд аналізуючи описану вище ситуацію, яка виникла між сторонами спору, оцінює ступінь виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначність прострочення виконання, наслідки порушення зобов`язання, невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінка винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання у термін визначений договором, негайне добровільне усунення нею порушення).

Зокрема, суд врахував численні переписки між сторонами, ініціатором яких був підрядник: лист від 15.11.2018, листи від 28.11.2018 та листи від 03.12.2018, підписання сторонами Актів форми КБ-2в та КБ-3, часткове виконання підрядником своїх зобов`язань та невиконання Замовником кореспондуючого обов`язку з оплати.

Також, матеріалами справи підтверджується важкий матеріальний стан відповідача за первісним позовом, а саме: довідкою АТ «Райфайзен банк Аваль» вих № Д5-В103-46/103 від 3003.2020, листом ГУ ДПС у Чернівецькій області № 5270/10/24-13-56-04-14 від 30.07.2020, податковими повідомленнями-рішеннями, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду по справі № 600/1228/20-а, копією балансу ПП «Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна» за 2019.

Разом з цим, позивачем за первісним позовом не надано суду, а у матеріалах справи відсутні будь-які докази спричинення замовнику збитків, у зв`язку з частковим невиконанням підприємством своїх зобов`язань за договором.

Окрім того, заявлена сума неустойки, яка підлягає стягненню складає 1 070 000, 93 грн. Суд констатує факт, що вказана сума не є сумою основного боргу, а є додатковою відповідальністю, більше того, вказана сума є досить значною. Відтак, враховуючи суму неустойки, що підлягає стягненню, є достатньо обґрунтовані побоювання, що стягнення заявленого розміру неустойки може призвести до повного припинення діяльності підрядника у випадку повного стягнення вказаної суми.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з підрядника на 50 відсотків до 535 000,00 грн.

Суд відхиляє твердження апелянта, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та 5 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відтак, нормами процесуального законодавства позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судам, яким підсудна справа.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Статтею 197 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Спірні правовідносини виникли з укладеного між сторонами договору підряду № МП-18872/НЮ від 03.09.2018.

Згідно п. 1.1. цього договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, своїми силами та засобами виконати та здати замовнику, в установлений договором строк, роботи "Капітальний ремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин- Рахів" відповідно до робочого проекту "Капремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин-Рахів".

Таким чином, згідно з умовами договору сторони визначили місце його виконання: "Капітальний ремонт підпірної стінки на 75 км дільниці Делятин- Рахів".

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 27 та ч. З, 5 ст. 29 ГПК України, колегія суддів вважає, що позов подано з дотриманням правил підсудності до Господарського суду Івано-Франківської області.

Рішення суду в частині зустрічного позову апелянтом не оскаржується. В силу приписів ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не переглядає рішення в частині задоволення зустрічного позову, оскільки перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Господарського Івано-Франківської області слід скасувати в частині стягнення 535 000,00 грн. пені, в решті рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Підставою для задоволення первісного позову у цій справі (стягнення пені) стало доведеність порушення відповідачем за первісним позовом договірних зобов`язань (порушення строку виконання робіт), тобто спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

З огляду на наведене, понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 18.11.2020 у справі № 909/42/20 скасувати в частині задоволення первісного позову про стягнення 535 000,00 грн. пені. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. В решті рішення суду залишити без змін:

Стягнути з Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" на користь Акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця" 535 000,00 грн. пені та 16050,01 грн.. - судового збору.

В частині стягнення 1 178 170, 00 грн. пені відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом в сумі 9647, 56 грн.. залишити за останнім.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області в частині задоволення зустрічного позову залишити без змін:

«Стягнути Акціонерного товариства "Українська Залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська Залізниця" на користь Приватного підприємства "Виробниче об`єднання Габіони Захід Україна" заборгованість в сумі 472 487, 07 грн., з яких 364 685, 89 грн. - пеня, 78 044, 74 грн. - 3 % річних, 29 756, 44 грн. - інфляційні втрати, 7087, 31 грн. - судового збору та 7668, 00 грн. витрат на правову допомогу.

В частині заявлених відповідачем за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) витрат на правову допомогу в сумі 232, 00 грн. - відмовити.»

Судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.04.2021

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

суддя О.Л. Мирутенко

суддя М.Б. Желік