ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"21" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/23/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
при секретарі судового засідання Панченко Н.В.
розглянувши у судовому засіданні справу № 916/23/21
за участю представників:
від позивача: Чернобровкіна Л.С. довіреність від 20.01.2021р.;
від відповідача: не з`явився.
У судовому засіданні 07.04.2021р. за участю представників сторін судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі у справі №916/23/21, яким позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Ден`юб Шіппінг Менеджмент Сервіс Україна ЛТД" на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) заборгованість у розмірі 896, 98 дол. США, суму компенсаційних нарахувань (3 % річних) в розмірі 10, 87 дол. США, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн. 99 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Представників сторін повідомлено про дату складання повного тексту рішення 12.04.2021р.
Ухвалою суд від 14.04.2021р. призначено судове засідання щодо вирішення питання про судові витрати Дочірнього підприємства "Ден`юб Шіппінг Менеджмент Сервіс Україна ЛТД" на 21.04.2021р., з повідомленням учасників справи.
Щодо витрат відповідача на замовлення звіту про проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет, позивач вказує що його замовлення було недоцільним та здійснено за власною ініціативною відповідача без відповідної потреби та є безпідставним та бездумним витрачанням коштів. Також, позивач заперечує щодо стягнення суми судових витрат в розмірі 1000 грн., оскільки відповідачем не надано жодного документу, що підтверджує даний вид витрат.
У судовому засіданні 21.04.2021р. представник позивача надав усні пояснення згідно з якими позивач заперечує проти судових витрат відповідача.
Представник відповідача, який про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився.
У судове засідання 21.04.2021р. відповідач не з`явився.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відзиві на позовну заяву за вх.№3001/21 від 02.02.2021р. відповідачем заявлено про стягнення з позивача судових витрат, розмір яких згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат становить 21 522 грн., з яких:
- 17 000 грн. гонорар адвоката за надання правової допомоги,
- 3 522 грн. за замовлення звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет,
- 1 000 грн. витрати, необхідні для належного виконання доручення (поштові перекази, копіювання та ін.).
У запереченнях на відповідь на відзив за вх.№6263/21 від 05.03.2021р. відповідачем заявлено про надання додаткових доказів судових витрат, в якій останнім зазначено, що відповідачем будуть надані докази судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, які в силу вимог п.3 ч.4 ст.129 ГПК України у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
1)попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно з яким розмір судових витрат на професійну правничу допомогу становить 21 522 грн. та до їх складу входять:
17 000 грн. гонорар адвоката за надання правової допомоги,
3 522 грн. за замовлення звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет,
1 000 грн. витрати, необхідні для належного виконання доручення (поштові перекази, копіювання та ін.);
2)договір №16/3 «про надання правової (правничої) допомоги» від 25.01.2021р., який укладений між адвокатом Мажеру І.О. (адвокат) та Дочірнім підприємством "Ден`юб Шіппінг Менеджмент Сервіс Україна ЛТД" (клієнт), за умовами якого ,клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по представництву клієнта у господарському суді Одеської області у справі №916/23/21 за позовом ДП "Адміністрація морських портів України".
Відповідно до п.п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, 2.1.5 договору, адвокат приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги: перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів Клієнта, надає допомогу Клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів. Приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду процесуальних документів, претензій, запитів до підприємств, установ, організацій усіх форм власності, органів державної влади та місцевого самоврядування, окремих громадян від імені та в інтересах Клієнта, що стосуються спору. Представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в у господарському суді Одеської області у справі № 916/23/21 за позовом ДП «Адміністрації морських портів України». Готує та подає позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, заяви та клопотання від імені та за довіреністю Клієнта, що стосуються спору. Узагальнює та аналізує: практику розгляду судових та інших справ; спільно з іншими підрозділами клієнта результати розгляду претензій; практику укладення та виконання господарських договорів. Надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що стосуються спору.
Згідно з п. 7.1. договору правову допомогу, що надається Адвокатом, Клієнт оплачує в гривнях, шляхом безготівкової оплати фіксованої суми гонорару, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
У п. 7.2 договору визначено, що оплата за даним договором здійснюється не пізніше 5 робочих днів після підписання договору.
Відповідно до п. 7.3 договору за результатами надання правової допомоги складається акт, що має буди підписаним обома Сторонами. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом правової допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатом факсимільним зв`язком, електронною поштою або поштою. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його надсилання Клієнту, останній не надав Адвокату письмові аргументовані заперечення на акт.
Термін дії цього договору продовжується до постановлення рішення господарським судом Одеської області по справі №916/23/21.
3)платіжне доручення №61 від 29.01.2021р. на суму 17 000 грн. за правову допомогу;
4)Акт виконаних робіт від 07.04.2021р. до договору №16/03 «про надання правої (правничої) допомоги» від 25.01.2021р.
5)ордер серія ОД №298830 від 01.02.2021р.;
6)довіреність від 25.01.2021р.
З огляду на надані відповідачем докази, а також умови договору, яким встановлено фіксований розмір гонорару адвоката 17 000 грн., господарський суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 17 000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню в розмірі 472,60 грн., із врахуванням часткового задоволення позовних вимог.
Щодо заявленого позивачем зменшення суми гонорару адвоката за надання правової допомоги, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Урозумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за обґрунтованим та належно вмотивованим клопотанням іншої сторони.
Проте, ані у запереченнях на заяву про надання додаткових доказів судових витрат, ані у відповіді на відзив за вх.№4166/21 від 15.02.2021р., останнім не наведено обґрунтованого розрахунку витрат на правничу допомогу, розмір яких на думку позивача підлягає зменшенню.
При цьому, Господарський суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.04.2021р. у справі №922/2056/20, який на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується господарським судом.
Щодо стягнення з позивача витрат за замовлення звіту за результатами проведення фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет у розмірі 3 522 грн., господарський суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні з наступних підстав.
За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Однак, замовлення відповідачем звіту за результатами проведення фіксації веб-сторінки у мережі Інтернет не входить до витрат, які пов`язані з проведенням експертизи або залученням експертів. Крім того, суд вважає слушними зауваження позивача, що замовлення звіту не ініціювалося ані судом ані позивачем та було проведено виключно із власної ініціативи відповідача.
Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат, необхідних для належного виконання доручення (поштові перекази, копіювання та ін.) у розмірі 1000 грн., господарський суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки на підтвердження зазначених витрат відповідачем не надано жодних доказів.
Керуючись ст.ст.123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд,-
2.Відмовити Дочірньому підприємстві "Ден`юб Шіппінг Менеджмент Сервіс Україна ЛТД" у стягненні з Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) судових витрат в розмірі 3 522 грн. за замовлення звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет та у розмірі 1 000 грн. для належного виконання доручення.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного додаткового рішення.
Повне додаткове рішення складено 26 квітня 2021 р.
Суддя Г.Є. Смелянець