РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/1260/21

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" вул. Київська 130, м. Обухів, Київська область, 08700

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт"

вул. Сім`ї Сосніних, 9,м. Київ, 03680

про стягнення 412 4754,67 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київський картонно-паперовий комбінат" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" (далі-відповідач) про стягнення 412 4754,67 грн. заборгованості по Договору поставки №235/43/2020 від 19.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк Товариству для усунення недоліків позовної заяви.

15.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.02.2021 було відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні 17.03.2021.

16.03.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 17.03.2021 розгляд справи відкладено на 07.04.2021.

06.04.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 28.04.2021.

23.04.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 28.04.2021 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином ухвалою суду від 07.04.2021.

Суд зауважує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/1260/21, однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У судовому засіданні 28.04.2021 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

19 березня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Київський картонно- паперовий комбінат» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркапласт» було укладено Договір поставки № 235/43/2020 (далі по тексту - Договір), відповідно до якого Позивач взяв на себе зобов`язання в порядку та строки встановлені у Договорі, поставити й передати у власність Відповідача гофрокартонну продукцію (надалі по тексту - Товар), а Відповідач взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити вказаний товар (п. 1.1. Договору). Характеристика товару, його кількість, вартість, строки поставки Сторони визначили в Специфікаціях та Додатках, які є невід`ємними частинами Договору.

Умовами пункту 3.1. Договору було визначено, що: «Товар поставляється на умовах, обумовлених в даному Договорі й Додатках (Специфікаціях) до Договору.».

Згідно умов, визначених у п. 3.5. Договору «Зобов`язання Постачальника щодо поставки Товару вважаються виконаними в момент передачі Товару. Передачею Товару вважається:

- Передача Товару Покупцеві, якщо Постачальник зобов`язаний доставити Товар;

- Передача Товару в розпорядження Покутня на складі Постачальника;

- Передача Товару перевізникові, призначеному Покупцем.

З моменту передачі Товару до Покупця переходить право власності на Товар і ризик випадкової загибелі або раптового ушкодження Товару.».

Відповідно до пункту 4.1. Договору «Ціна Товару, що поставляється, і порядок розрахунків за Товар, що поставляється, вказуються в Додатках (Специфікаціях) до даного Договору. Зміна ціни Товару або порядку розрахунків між Сторонами оформляється Додатковими угодами до Додатку (Специфікації) або шляхом підписання нового Додатка (Специфікації).».

Порядок розрахунків між Покупцем та Постачальником було передбачено у пункті 4.4. Договору, а саме: «Покупець зобов`язується виконати оплату за Товар шляхом здійснення банківського переказу на поточний рахунок Продавця. Зобов`язання Покупця по оплаті поставленого Товару вважається виконаним у день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. У платіжному дорученні Покупець вказує дату, номер даного Договору, найменування оплачуваного Товару, номер і дату рахунку.».

Конкретні строки розрахунків між Покупцем та Постачальником за поставлений Товар, було передбачено у специфікаціях на кожну поставку товару.

Позивач зазначає, що заборгованість Відповідача виникла внаслідок несплати поставленого Товару на підставі укладених до Договору Специфікацій та Додаткової угоди до специфікації, а саме: Специфікація № 2 від 15.06.2020р. до Договору (далі - Специфікація № 2); Додаткова угода № 1 від 01.07.2020р. до Специфікації № 2 (далі - Додаткова угода № 1); Специфікація № 3 від 01.09.2020р. до Договору (далі - Специфікація № 3).

Умови оплати Товару Сторони визначили в п. 4 обох Специфікацій та в п. 4 Додаткової угоди № 1, вказані пункти викладено однаково у всіх вищевказаних документах, а саме: «Умови оплати: 30 календарних днів з моменту відвантаження зі складу постачальника.».

Таким чином, відвантаження товару, строк оплати якого на день подання цієї позовної заяви настав, здійснювалось згідно видаткових накладних, що перелічені у тексті позовної заяви.

Транспортування, доставка (поставка) товару здійснювалась на підставі товарно- транспортних накладних.

Проте, за твердженням позивача, котрі не спростовані відповідачем, в порушення умов Договору, оплата за отриманий товар здійснювалась частково, таким чином станом на 09.12.2020 року у Відповідача виникла заборгованість у сумі 391 758,20 грн. (триста дев`яносто одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім гривень 20 копійок), що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.03.2020р. по 09.12.2020р., який підписано обома Сторонами (копія акту звірки надано в додатках).Станом на 25 січня 2021 року Відповідач не сплатив заборгованість та не виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі.

Однак, відповідач у строк передбачений умовами укладеного між Сторонами Договором не здійснив оплату поставленого на його адресу Товару.

Таким чином, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що станом на 16.11.2020 сума основного боргу відповідача за поставлений позивачем та частково оплачений відповідачем Товар складає: 391 758,20 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

На виконання умов п. 1.1 Договору позивач здійснив поставку товару у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору. Натомість, Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання передбачені пунктами 4.4. Договору щодо оплати за поставлений Товар, несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив поставлений товар. У зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 391 758,20 грн.

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, станом на день подання позову зобов`язання з оплати суми у розмірі 391 758,20 грн. відповідачем не виконано. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 603,34 грн. - пені, 2 650,84 грн.- 3% річних, 7 442,29 грн. - інфляційних витрат.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.4 Договору сторони погодили, що за кожен день прострочення оплати, позивач нараховує відповідачу пеню на суму боргу в розмірі облікової ставки НБУ.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 10 603,34 грн. нарахованої за період з 17.09.2020 по 18.01.2020.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 2 650,84 грн.- 3% річних, 7 442,29 грн. - інфляційних витрат, нарахованих за період з 17.09.2020 по 18.01.2020.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, відповідач суду не надав, жодного заперечення проти позову не навів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Аркапласт" (вул. Сім`ї Сосніних, 9,м. Київ, 03680; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" вул. Київська 130, м. Обухів, Київська область, 08700; ) 391 758,20 грн. - основного боргу, 10 603,34 грн. - пені, 2 650,84 грн.- 3% річних, 7 442,29 грн. - інфляційних витрат та суму судового збору в розмірі 6 186,82 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 29.04.2021.

Суддя М.О. Лиськов