УХВАЛА

м. Київ

12.04.2021Справа № 910/13626/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" (ідентифікаційний код 30677047)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника (боржника) не з`явилися

Ліквідатор не з`явився

Від ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" Ковалик В.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до Господарського суду м. Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" ( 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40; ідентифікаційний код 30677047) за особливостями, передбаченими ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.10.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" прийнято до розгляду, зобов`язано арбітражного керуючого Бурцеву Ірину Юріївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 353 від 28.02.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 21.10.2019 надати до суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн", підготовче засідання призначено на 21.10.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/13626/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Степанову Марину Віталіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1897 від 04.01.2019). Попереднє засідання призначено на 29.01.2020.

24.01.2020 до Господарського суду м. Києва надійшов на затвердження реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн".

Ухвалою попереднього засідання від 16.09.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн". Підсумкове засідання призначено на 04.11.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.11.2020 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Степанової М.В. про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Постановою Господарського суду м. Києва від 09.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Степанову Марину Віталіївну.

Повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" банкрутом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 23.11.2020 за № 65502.

01.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 066 170, 46 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника прийнято до розгляду на 27.01.2021.

26.01.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло заперечення ОСОБА_1 щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" до боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.01.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" та відкладено розгляд справи на 15.03.2021.

У судових засідання 15.03.2021 та 05.04.2021 оголошувались перерви.

У судовому засіданні 12.04.2021 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 066 170, 46 грн.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" надав пояснення по суті заявлених вимог до боржника.

Як вбачається з поданої заяви, заявлені кредитором вимоги складають заборгованість, яка виникла на підставі Кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № /КЛ-V/2007-980 від 18.10.2007 на суму 11 061 966,46 грн., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТ-Комп`ютер» та Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Скай Лайн», в забезпечення виконання Кредитного договору, виступав майновим поручителем відповідно до Договору іпотеки від 18.10.2007.

Згідно повідомлення про розгляд грошових вимог, ліквідатором кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не визнані з огляду на те, що позичальника за Кредитним договором про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № /КЛ-V/2007-980 від 18.10.2007 - Товариство з обмеженою відповідальністю «НТ-Комп`ютер» ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.11.2009 у справі № 44/393-б ліквідовано як юридичну особу, що свідчить про припинення зобов`язань поручителя.

Аналогічного змісту заперечення щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до боржника подані до суду також кредитором Немикіним Д.В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 066 170, 46 грн., дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.10.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НТ-Комп`ютер» було укладено Кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування № 63/КЛ-У/2007-980 від 18.10.2007 відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредитні кошти в межах відкритої кредитної лінії.

За умовами Кредитного договору Банк встановлює ліміт заборгованості за кредитною лінією в сумі, яка не може перевищувати 9 500 000,00 грн., термін користування Кредитною лінією встановлюється з « 18» жовтня 2007 року по « 16» жовтня 2009 року включно; відсоткова ставка за користування Кредитною лінію складає 18,9 % річних, видача коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими траншами в валюті після подачі Позичальником письмових заявок на видачу Траншу та документів, що підтверджують цільове використання кредитних коштів. Кредитна лінія надається - на поповнення обігових коштів.

Згідно з п. 2.2. Кредитного договору при непогашенні заборгованості Позичальником перед банком у повному обсязі Банк має право звернути стягнення на грошові кошти та інше майно Позичальника у відповідності з діючим законодавством.

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору за несвоєчасне повернення Кредитної лінії та/або відсотків за нею в тому числі пред`явлених до дострокового погашення Позичальник сплачує банку пеню у розмірі діючої на період прострочення подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення.

В порушення умов Кредитного договору Позичальник порушив термін користування Кредитною лінією на підставі чого виникла заборгованість.

Як вбачається з поданої заяви, заборгованість Позичальника за Кредитним договором складає всього 11 061 966,46 грн., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту в розмірі 9 500 000,00 грн. та заборгованість по нарахованих відсоткам за кредитом в розмірі 1 561 966,46 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь- який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статей 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування , збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтями 599-601, 604-609 ЦК України визначені підстави припинення зобов`язання, якими є: виконання зобов`язання; переданням боржником кредиторові відступного; зарахуванням зустрічних однорідних вимог; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора; ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника перед Банком за Кредитним договором було укладено Договір іпотеки від 18.10.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5940, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Лайн».

Предметом іпотеки за вищевказаним договором є:

нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Леніна, 161-Б, що складається з: складський корпус літ."А-2 ", загальна площа - 1854,1 кв.м.; прибудова літ."а-2"; прибудова літ."а'-2"; прибудова літ."а"-2"; прибудова літ." а3"; прибудова літ."а4"; модуль-склад літ. "Б", загальна площа - 333,8 кв.м., що належить майновому поручителю ТОВ «СКАЙ ЛАЙН» () на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П., 16.11.2006 за реєстровим номером №1-3171;

нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Леніна, 161-В, що складається: склад-корпус № 70 літ. "А-2 " з прибудовами літ. " а, а', а", загальна площа - 1835,9 кв.м.; модуль-склад № 74 літ. "Б"; корпус ФЗВ № 75 літ. "В"; автовагова № 73 літ. "Б"; накриття літ. "г"; прохідна літ. "Д"; огорожа - 1,2., що належить майновому поручителю ТОВ «СКАЙ ЛАЙН» () на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П., 21.08.2006 за реєстровим номером № 1-1985;

земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Леніна, 161-Б, загальною площею 1.258 га, кадастровий номер :03:001:0054, цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання, що належать майновому поручителю ТОВ «СКАЙ ЛАЙН» () на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 638190, виданого Канівським міським відділом земельних ресурсів 20.11.2006 р. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.08.2006 за реєстровим №1-1988 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю га на право постійного користування землею, договорів оренди землі №11; нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Канів, вул. Леніна, 161 літ. Б.

Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки, Іпотекодавець забезпечує як виконання зобов`язання Позичальника, так і вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за Зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки; витрат на страхування Предмета іпотеки, у випадку п.4.5 цього Договору; збитків завданих внаслідок порушення умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.4. Договору іпотеки узгоджена вартість Предмета іпотеки становить 11 059 900 гривень 00 копійок, що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день укладання цього Договору складає 2 190 078 доларів США 00 центів.

Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 ЦК України передбачено правові наслідки невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою: у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «НТ-Комп`ютер» припинено як юридичну особу 27.11.2009 на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 09.11.2009 у справі № 44/393-б.

Даною ухвалою суду першої інстанції, з-поміж іншого було затверджено реєстр вимог кредиторів банкрута. Визнано кредиторами банкрута, у тому числі, Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" на суму 10 890 901 грн. 62 коп.

Крім того, даною ухвалою встановлено, що відповідно до положень ч.6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" всі кредиторські вимоги до банкрута -Товариства з обмеженою відповідальністю "НТ-Комп`ютер", які не були задоволені за недостатністю майна банкрута, вважаються погашеними.

Водночас, твердження ліквідатора щодо того, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як правонаступника Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Надра", до боржника на суму 11 061 966,46 грн. вважаються погашеними на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 09.11.2009 у справі № 44/393-б, суд вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Статтею 609 ЦК України також передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частини перша та друга статті 104 ЦК України).

Додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання зумовлює те, що обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

У частині першій статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється, зокрема з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Ліквідація боржників за кредитними договорами із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичних осіб, за встановлених у розглядуваній справі обставин, не є підставою для припинення іпотеки.

При укладенні договору поруки (іпотеки), поручитель приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником, у тому числі й ті, що виникають унаслідок припинення боржника з його подальшим виключенням із реєстру. Оскільки покладення на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, цих ризиків відбулося за договором, укладеним Іпотекодавцем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, і після припинення боржника (юридичної особи).

Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка забезпечує виконання зобов`язання, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути окремо урегульовано в договорі між нею і кредитором.

Стаття 1 Закону України "Про іпотеку" визначає іпотеку як вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" взаємні права й обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про іпотеку" обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Підстави припинення іпотеки наведені у ст. 17 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки;

- набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнання іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), у разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, з наведеного вбачається, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначені правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Отже, системно аналізуючи наведені приписи норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що тільки ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки може спростувати презумпцію правомірності правочину, а договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки від 18.10.2007, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 5940, укладений між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Лайн» є дійсним, доказів визнання його недійсним у судовому порядку сторонами не надано. Відтак, вказаний договір є чинним, а тому породжує права та обов`язки для сторін, які його уклали.

У повідомленні про розгляд грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» ліквідатор посилався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.05.2018 у справі № 756/15191/14-ц (провадження № 61-12398св18) та в ухвалі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 923/1045/19 щодо того, що при укладенні договору поруки, поручитель приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником, у тому числі й ті, що виникають унаслідок припинення боржника з його подальшим виключенням із реєстру. Оскільки покладення на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, цих ризиків відбулося за договором, укладеним поручителем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка забезпечує виконання зобов`язання, і після припинення боржника (юридичної особи). Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка забезпечує виконання зобов`язання, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути окремо урегульовано в договорі між нею і кредитором. Тому сам факт ліквідації боржника за основним зобов`язанням з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за основним зобов`язанням не є підставою для припинення поруки, якщо кредитор за основним зобов`язанням до внесення запису до відповідного реєстру про припинення боржника (юридичної особи) реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя, пред`явивши до нього позов.

Водночас, дані посилання ліквідатора на правову позицію Верховного Суду у даній справі суд вважає безпідставним, оскільки вказаний правовий висновок суду касаційної інстанції стосується правовідносин поруки, а не майнової поруки, як у спірних правовідносинах

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

З огляду на викладене вище, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 066 170, 46 грн., дослідивши матеріали справи та оцінивши додані до заяви докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредитором вимог, тому вважає за доцільне подану заяву задовольнити та визнати заявлені кредитором вимоги до боржника на загальну суму 11 066 170, 46 грн., з яких: 4 204,00 грн. вимоги першої черги та 11 061 966,46 грн. позачергово, як вимоги, що забезпечені іпотекою майна боржника.

Керуючись ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 066 170, 46 грн. задовольнити.

2. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн" на загальну суму 11 066 170, 46 грн., з яких: 4 204,00 грн. вимоги першої черги та 11 061 966,46 грн. позачергово, як вимоги, що забезпечені іпотекою майна боржника.

3. Зобов`язати ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Степанову М.В. включити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на суму 11 066 170, 46 грн. до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн".

4. Копію ухвали направити сторонам, ліквідатору та кредиторам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк