СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа № 917/1708/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Шевель О.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№478 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Ореховською О.О., повне рішення складено 13.01.2021)

за позовом Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт Інжинірінг", м. Полтава,

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт Інжинірінг" про стягнення збитків по договору №180801-BKTL-1 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт бульвару "ім.Котляревського" у місті Полтава" від 22.08.2018 в сумі 63 216,98 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 відмовлено в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що посилання позивача на завдання збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором №180801-BKTL-1 від 22.08.2018 є безпідставними з огляду на наявність рішення суду у справі № 917/565/19, яким встановлено факт, що відповідачем у повному обсязі освоєно передоплату в сумі 63 216,98 грн у встановлені договором строки (що становить розмір визначених позивачем до відшкодування збитків в межах даної справи) та підтверджується звітом та актом приймання-передачі виконаних робіт № 1/180801 від 07.12.2018 на суму 63 216,98 грн.

Також на думку суду безпідставним є посилання позивача на висновок експертів № 2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, складений за результатами комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи, проведеної на замовлення позивача, як на підставу для задоволення позовних вимог про стягнення збитків, оскільки зазначений експертний висновок не доводить факту наявності підстав для застосування саме такого виду відповідальності, як стягнення збитків.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 у справі №917/1708/20 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що станом на дату закінчення строку дії договору, а саме на 20.12.2018, відповідачем не було забезпечено виконання усіх робіт по договору, не розроблено проектно-кошторисну документацію на об`єкт: "Капітальний ремонт бульвару "ім.Котляревського" у місті Полтава", не було передано її позивачу та не було підписано між позивачем і відповідачем передбачених договором оформлених належним чином акту (актів) приймання-передачі проектної документації, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення. При цьому, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення застосовує преюдицію, з огляду на наявність рішення Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі №917/565/19, помилково вважаючи встановленими рішенням суду у справі №917/565/19 обставини по дослідженню обсягу виконання відповідачем робіт по договору.

Зазначає, що відповідно до змісту рішення Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 по справі №917/565/19, під час розгляду справи №917/565/19 було лише встановлено факт формального направлення (надання) відповідачем позивачу (апелянту) так званого "Звіту про виконані обсяги робіт ...", а питання дослідження обсягів виконаних відповідачем робіт чи їх допустимість прийняття як результату робіт по договору не була предметом розгляду вищезазначеної справи. При цьому, з підстав належності виконання робіт, встановлення обсягу їх фактичного виконання відповідно до взятих відповідачем на себе договірних зобов`язань за договором на сьогоднішній день відсутні будь-які рішення судових інстанцій.

Також заявник скарги вказує, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано підстав для визнання висновку експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020 неповним та в мотивувальній частині рішення не вказано, які саме докази не були досліджені експертом чи на які питання не були надані ним відповіді.

Апелянт наполягає на тому, що позивач, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, поніс саме збитки, оскільки, вже поніс витрати у розмірі, що дорівнює ціні позову, і не отримав необхідного та належного результату робіт, і для отримання належного результату - проектної документації на об`єкт, відповідно до якого можливо буде провести роботи з капітального ремонту об`єкту, позивач (апелянт) змушений буде повторно нести витрати, для оплати робіт добросовісному розробнику проекту.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх. № 478 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 у справі №917/1708/20 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк до 19.03.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання скаржнику.

24.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3529), в якому відповідач проти апеляційної скарги заперечує.

Відповідно до ч.1 ст.263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 118 ГПК України унормовано, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 03.03.2021 було встановлено відповідачу строк до 19.03.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем відзив направлено 23.03.2021, що підтверджується відтиском штампу Укрпошти на поштовому конверті, колегія суддів залишає відзив відповідача на апеляційну скаргу без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

22.08.2018 між Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, замовником, та ТОВ "Конкріт Інжинірінг", виконавцем, укладено договір №180801-ВКТL-1 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава", згідно з яким замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання відповідно до діючих інструкцій, законодавчих та нормативно-правових актів розробити проектно-кошторисну документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава".

Згідно з п. 2.6 договору замовник перераховує виконавцеві попередню оплату в розмірі 30% вартості робіт в сумі 63216,98 грн, згідно постанови КМУ від 23.04.14 №117 пп.3 абз.1. Після сплати замовником попередньої оплати, виконавець повинен відзвітуватись виконаним обсягом робіт на оплачену суму протягом трьох місяців з дати її оплати. В іншому випадку, виконавець зобов`язаний повернути кошти, у розмірі суми сплаченої попередньої оплати, на наступний день після закінчення зазначеного у цьому пункті строку.

За умовами п.3.1. договору, по завершенню робіт з виконання робочого проекту виконавець передає замовнику проектну документацію у повному обсязі, акт приймання-передачі проектної продукції, рахунок. Дата передачі замовнику готової документації є датою завершення робіт виконавцем.

Відповідно до п.4.1. договору виконавець зобов`язався, зокрема: виконати проектні роботи згідно з вимогами завдання на проектування, вихідних даних, відповідності до державних будівельних норм України; розробити проектну документацію у повному обсязі у встановленому порядку, погодити її у відповідних органах, отримати всі необхідні технічні умови, розробити містобудівний розрахунок та отримати містобудівні умови та обмеження (за необхідності) та передати її замовнику.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що у разі виявлення недоліків у робочому проекті виконавець на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно розробити робочий проект на додаткові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 20.12.2018, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань (п.10.1 договору).

На виконання умов п. 2.6. договору позивачем на підставі рахунку-фактури №18-JUL-02 від 22.08.2018 на суму 63216,98 грн за платіжним дорученням №613 від 10.09.2018 було перераховано відповідачу попередню оплату в розмірі 63216,98 грн.

Позивач стверджує, що на дату закінчення строку дії договору відповідачем не було забезпечено виконання усіх робіт за договором, не розроблено проектно-кошторисну документацію на об`єкт: "Капітальний ремонт бульвару "ім. Котляревського" у місті Полтава", не було передано її позивачу та не було підписано між відповідачем і позивачем передбачених договором оформлених належним чином акту (актів) приймання - передачі проектної продукції.

У зв`язку з тим, що у визначений договором строк відповідач не виконав обумовлений обсяг робіт по договору, а строк дії договору закінчився, позивач направив на адресу відповідача претензію від 08.10.2019 № 01-06-01/10/1159, в якій повідомив відповідача про відмову від договору та вимагав відшкодувати УЖКГ ВК Полтавської міської ради збитки в сумі 63 216,98 грн.

Відповідач у відповіді на претензію за вих. № 29/10-2019/3 від 29.10.2019 повідомив про прийняття відмови позивача від договору відповідно до ч. 4 ст. 849 ЦК України та вказав на необґрунтованість вимог позивача в частині відшкодування збитків.

До позовної заяви додано висновок експертів №2110-2114/2131-2135 за результатами проведеної комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи по листу № 01-1601/12/1326 від 14.11.2019, складений 21.02.2020, відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів, замовником - Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради - надлишково перераховано грошові кошти ТОВ "Конкріт Інжирінг" у вигляді передплати (30% від загальної суми договору, п. 2.6. договорів) в сумі 364172,93 грн; звіти про виконані обсяги робіт по розробці проектно-кошторисної документації не можуть бути зараховані як виконання обсягів робіт на оплачену суму попередніх оплат відповідно до п.2.6. укладених договорів. До вказаної суми включено і суму 63216,98 грн, що є предметом спору в даній справі №917/1708/20.

Як підтверджується матеріалами справи, УЖКГ ВК Полтавської міської ради у квітні 2019 року звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Конкріт Інжинірінг" 63216,98 грн заборгованості за договором на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" від 22.08.2018. В обґрунтування вказаної вимоги позивач посилався на невиконання відповідачем робіт згідно умов вказаного договору та неповернення відповідачем авансових коштів.

Рішенням суду у справі №917/565/19 від 18.06.2019 у позові відмовлено повністю. Також суд відмовив позивачу у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи у справі №917/565/19.

Як убачається із вказаного рішення, в ході розгляду справи №917/565/19 суд досліджував обставини укладання та виконання сторонами договору №180801-ВКТL-1 на розробку проектно-кошторисної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт по бульвару на вул. Котляревського у місті Полтава" від 22.08.2018.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін; зазначене судове рішення та постанова суду апеляційної інстанції у справі № 917/556/19 не переглядалися в касаційному порядку та набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення збитків у правовідносинах, що виникли з договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 887 Цивільного кодексу України).

Позивач вказує, що відповідно до ст.891 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт. У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із посиланням на вищевказану норму, а також на ст.22 ЦК України, ст.224 ГК України, позивач наполягає на тому, що 63216,98 грн підлягають стягненню з відповідача як збитки за вищевказаним договором.

Отже, колегія суддів зазначає, що для вирішення даного спору слід встановити обставини щодо наявності або відсутності підстав для застосування вищевказаних норм, якими врегульовано стягнення відповідних збитків.

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Виходячи з наведеного та в силу ст. 74 ГПК України, саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення зв`язку між протиправною поведінкою та збитками потерпілої сторони.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, від 17.02.2021 у справі № 916/450/20.

В обґрунтування тверджень про протиправність поведінки відповідача позивач посилається на порушення зі сторони ТОВ "Конкріт Інжинірінг" умов договору, а саме, зазначає, що станом на дату закінчення строку дії договору (20.12.2018), відповідачем не було забезпечено виконання усіх робіт по договору, не розроблено проектно-кошторисну документацію, не було передано її позивачу (апелянту) та не було підписано між позивачем (апелянтом) і відповідачем передбачених договором оформлених належним чином акту (актів) приймання-передачі проектної продукції, що не було враховано судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення.

Разом з тим, як було встановлено судами першої та апеляційної інстанції в ході розгляду справи №917/565/19, відповідачем 07.12.2018 (тобто до закінчення строку дії договору) було направлено позивачу звіт про виконані обсяги робіт по розробці проектно-кошторисної документації на об`єкт (180801-BKTL-1-ЗВ) разом з актом приймання-передачі виконаних робіт № 1/180801 від 07.12.2018 на суму 63216,98 грн, позивачем звіт та акт приймання-передачі отримано 10.12.2018 - отже, відповідачем були виконані у встановлений строк вимоги п. 2.6 договору про звітування виконаним обсягом робіт на оплачену суму протягом трьох місяців з дати її оплати, однак позивач належним чином не відреагував на надіслані йому відповідачем звіт та акт приймання-передачі, ігнорував факт отримання ним звіту та акту приймання-передачі виконаних робіт, не вказував про наявність недоліків у виконаних відповідачем роботах, до подання позовної заяви у справі №917/565/19 (тобто до квітня 2019 року) не було заявлено про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки.

Вказаних обставин, які правомірно були враховані місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні в даній справі №917/1708/20 (у відповідності до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України) апелянт не спростовує, зазначаючи водночас, що у справі №917/565/19 було встановлено факт формального направлення відповідачем позивачу відповідних документів, а питання дослідження обсягів виконаних відповідачем робіт чи їх допустимість прийняття як результату робіт по договору не була предметом розгляду вищезазначеної справи, тоді як із висновку експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, на сторінках 16, 17 - 18, 20 - 23 якого зазначено про невідповідність включеної відповідачем до звіту документації, вбачається неналежне виконання відповідачем умов договору, тобто протиправність поведінки підрядника.

Стосовно вищевказаних тверджень колегія суддів зазначає, що у наданому позивачем до суду першої інстанції звіті дійсно вказано про вищенаведені обставини.

Разом з тим, положеннями укладеного між сторонами договору, у відповідності до вищенаведених норм чинного законодавства, якими врегульовано правовідносини підряду на проведення проектних та пошукових робіт, встановлено певний порядок виявлення замовником недоліків та заявлення про них підрядникові.

Відповідно до ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Однак позивачем вказані вимоги законодавства дотримані не були - апелянтом відповідного не спростовано.

Натомість із обставин, встановлених господарськими судами при розгляді справи №917/565/19, вбачається, що позивач, не заявивши відповідачу негайно після отримання звіту про його недоліки, відповідно до ст. 853 ЦК України, втратив право у подальшому посилатися на відступи відповідачем від умов договору або недоліки у виконаній роботі - саме з цих підстав суд в ході розгляду справи №917/565/19 відмовив позивачеві і у клопотанні про призначення судової експертизи наданих відповідачем звітів щодо вартості робіт та їх відповідності вимогам чинних нормативно-правових актів.

Тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в оскаржуваному рішенні про те, що висновок експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020 не доводить факту наявності підстав для застосування саме такого виду відповідальності, як стягнення збитків - саме через те, що іще до складення вказаного висновку позивач втратив право посилатися на недоліки у виконаній відповідачем роботі та, відповідно, вимагати стягнення зумовлених цим збитків.

Отже, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні в даній справі №917/1708/20, послався не на формальні факти (як стверджує апелянт), а на встановлені в судовому порядку обставини, що свідчать про недотримання позивачем визначених договором та законом обов`язкових умов для застосування до відповідача як підрядника заходів відповідальності за неналежне виконання робіт.

Як обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні, рішенням суду у справі №917/565/19, яке набрало законної сили, було встановлено, що відповідачем у повному обсязі освоєно передоплату в сумі 63216,98 грн у встановлені договором строки (що становить розмір визначених позивачем до відшкодування збитків в межах даної справи), тобто відповідач у встановленому законом порядку довів відсутність порушення ним умов договору щодо своєчасного звітування про виконаний обсяг робіт на оплачену суму, тоді як позивач не заявив про недоліки вказаних робіт у визначеному договором та законом порядку.

Колегія суддів зазначає, що після відмови в позові у справі №917/565/19 позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі №917/1708/20 фактично із тими ж вимогами та з посиланням на ті ж обставини, що і у справі №917/565/19, змінивши лише підстави та визначення правової природи заявленої до стягнення суми (як збитки), та надавши новий доказ - висновок експертів №2110-2114/2131-2135 від 21.02.2020, яким не спростовуються факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Тобто, як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивачем не доведено протиправності дій відповідача. А відтак, не доведено і наявності всіх необхідних складових, що є підставою для задоволення позову про стягнення збитків (протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини), оскільки за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Отже, доводи апелянта не можуть бути визнані підставами для скасування оскаржуваного рішення в даній справі №917/1708/20.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 у справі № 917/1708/20 без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 04.01.2021 у справі №917/1708/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.04.2021

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя О.В. Шевель