УХВАЛА

м. Київ

26.04.2021Справа № 910/960/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ЕКОІНВЕСТ"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 5 109 964,67 грн.

Представники сторін:

від позивача: Савченко О.В. - представник за ордером серія КС №726270 від 16.11.2020;

від відповідача (заявника): Зеленковський О.О. - представник за довіреністю №59-Д від 16.03.2021.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Екоінвест" до державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 5 109 964,67 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43068454) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Екоінвест" (08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 34; ідентифікаційний код 41410489) заборгованість у розмірі 3 940 689 (три мільйони дев`ятсот сорок тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 66 коп., пеню у розмірі 699 746 (шістсот дев`яносто дев`ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 34 коп., штраф в розмірі 275 848 (двісті сімдесят п`ять тисяч вісімсот сорок вісім) грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 55 433 (п`ятдесят п`ять тисяч чотириста тридцять три) грн. 94 коп., інфляційне збільшення у розмірі 124 417 (сто двадцять чотири тисячі чотириста сімнадцять) грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 76 442 (сімдесят шість тисяч чотириста сорок дві) грн. 53 коп. В іншій частині позову відмовлено.

13.04.2021 через загальний відділ діловодства суду від державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочку виконання рішення у справі №910/960/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 призначено розгляд заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення на 26.04.2021.

22.04.2021 через канцелярію суду позивач подав заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення.

В судовому засіданні 26.04.2021 відповідач (заявник) підтримав заяву про відстрочку виконання рішення, просив суд задовольнити.

Позивач заперечив проти заяви про відстрочку виконання рішення, просив суд відмовити.

Дослідивши подану заяву, заслухавши пояснення відповідача (заявника) та позивача, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі, виходячи з такого.

Дана заява обґрунтована тим, що заборгованість у відповідача перед позивачем виникла внаслідок:

- неможливістю забезпечення виконання зобов`язань з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом у інший спосіб ніж шляхом додержання механізму встановленого Законом та Порядком;

- фінансування діяльності гарантованого покупця здійснюється лише в межах кошторису затвердженого Регулятором (ст. 65 Закону);

- неналежним виконанням НЕК «Укренерго» обов`язку щодо забезпечення надходження грошових коштів Гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії виробникам за «зеленим» тарифом в повному обсязі, як наслідок наявність заборгованості перед Гарантованим покупцем на суму 28 335,01 млн. грн., (з ПДВ);

- необхідність забезпечення Гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробникам за «зеленим» тарифом (874 суб`єктів господарювання станом на 08.04.2021) у обсягах, що пов`язані з невиконанням НЕК «Укренерго» спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії;

- часткове виконання Відповідачем зобов`язань з оплати спірного періоду;

- встановлений в п.4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 №810-ІХ строк погашення заборгованості державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, та фактично буде відбуватися протягом 2021-2022 років;

- визначене в ст. 8 та пункті 11-1 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення ЗУ "Про альтернативні джерела енергії" додаткові джерела фінансування ПрАТ НЕК «Укренерго» та ДП «Гарантованого покупця» для виконання зазначених спеціальних обов`язків згідно з Законом та Порядком;

Прийняття КМУ постанови №1203 «Про деякі питання виконання Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»;

- відсутність вини у невиконанні спірних зобов`язань та складний фінансовий стан ДП «Гарантований покупець», невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, ускладнять виконання рішення.

Тому, відстрочення виконання рішення на строк що не перевищує 1 (один) рік буде кореспондувати встановленому в п.4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020 №810-ІХ порядку погашення заборгованості та додаткові джерела фінансування сфери сприятиме нормальному функціонуванню підприємства стягувача та боржника, а також реальній можливості виконання рішення суду.

За наведених обставин заявник просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на один рік з моменту ухвалення рішення.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Частино 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відстрочення виконання рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 16-рп/2009 від 30.06.09., виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Суд відзначає, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.12. Конституційного суду України по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.12. Конституційного суду України по справі № 11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.13. Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, то обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.05. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи державного підприємства «Гарантований покупець» про множинність зобов`язаних осіб перед позивачем та відсутність його вини не є тими обставинами, які можуть бути покладені в основу відстрочки виконання рішення суду, оскільки вони належать до доводів, які свідчать про обґрунтованість позову і підлягають оцінці при прийнятті рішення по суті спору, а не його виконанні.

Щодо тверджень відповідача відносно ненадходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", які, по суті, зводяться до відсутності бюджетного фінансування, суд зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між сторонами виникли господарські відносини, а приписи Господарського кодексу України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов`язань.

Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

За таких обставин, факт відсутності бюджетного фінансування, в т.ч. через надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання, а заявником не надано доказів що у строк один рік з моменту постановлення рішення в даній справі відповідач отримає грошові кошти від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що, зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України".

Судом також відхиляються посилання заявника, що грошові зобов`язання відповідача перед позивачем будуть здійснюватись протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років. При цьому суд виходить з наступного.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.20., що набрав чинності 01.08.20., Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Однак, наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства "Гарантований покупець" перед позивачем, ніж передбачено Договором та Порядком, і відсутні підстави для висновку про те, що означений вище законопроект буде розроблений, поданий та прийнятий у строк один рік з моменту постановлення рішення в даній справі.

Наявність 846 зареєстрованих суб`єктів господарювання, отриману від яких електроенергію позивач має сплачувати, та погашення наявного розміру заборгованості відповідача перед позивачем не свідчать про надання позивачу переваг перед іншими виробниками.

Також, заявником до заяви про відстрочку виконання рішення не додано доказів оплати заборгованості з 21.01.2021 по 31.03.2021 на загальну суму 895 425,93 грн.

Отже, відповідачем не подано суду жодних належних доказів, в розумінні приписів ст. 76 ГПК України, на підтвердження викладених в заяві обставин, зокрема, того, що відстрочення наявної у відповідача заборгованості забезпечить виконання рішення Господарського суду міста Києва в даній справі і у майбутньому надасть можливість заявнику акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення.

Суд зазначає, що наданий відповідачем баланс (звіт про фінансовий стан) на 01.01.2021 не свідчить про несприятливий чи збитковий стан діяльності останнього.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

Розглянувши подану заяву суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/960/21 на термін, що не перевищує одного року з моменту ухвалення рішення.

Керуючись ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/960/21 від 06.04.2021.

2. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

3. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.М. Мудрий