ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Справа № 906/1261/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року в справі №906/1261/20 (суддя - Вельмакіна Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

про стягнення 17793043 грн 22 коп.

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (надалі - Позивач) звернулося з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (надалі - Відповідач) в якому просило стягнути з Відповідача на користь Позивача 15562481 грн 86 коп. заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 1592596 грн 76 коп. пені, 346390 грн 17 коп. 3% річних та 291574 грн 43 коп. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що станом на 28 вересня 2020 року Відповідачем в повному обсязі не виконано свої зобов`язання з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року на загальну суму 15562 481 грн 86 коп., чим порушим умови пункту 2.5, 2.6, 9.3 Договору транспортування природного газу від 4 лютого 2020 року та пункт 19 глави 6 Кодексу газотранспортної системи України. Крім того, у зв`язку з простроченням виконання Відповідачем зобов`язання з оплати щодобових небалансів за січень 2020 року Позивачем на підставі пунктів 13.1 та 13.5 Договору від 31 січня 2020 року було нараховано пеню, відсотки річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого провадження на підставі частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відкладено розгляд клопотання Відповідача про витребування доказів від 17 лютого 2021 року (вх.№02-44/286/21 від 19 січня 2021 року) до наступного судового засідання. Клопотання Відповідача від 18 січня 2021 року (вх.№02-44/111/21 від 19 січня 2021 року) про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження у справі №906/1261/20 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що спір у справі №906/1261/20 та №922/3987/19 виник з подібних правовідносин, оскільки ці справи мають аналогічні предмет спору, підстави позову, статус сторін у спірних господарських відносинах, період стягнення, характер спірних правовідносин (послуги щодобового балансування), матеріально - правове регулювання, що свідчить про необхідність зупинення провадження у справі №906/1261/20 до закінчення перегляду судового рішення у подібних правовідносинах по справі №922/3987/19 в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Житомирської області.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу Позивач звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що місцевим господарським судом не надано жодних аргументованих підстав в чому полягає подібність правовідносин, а саме які встановлені судом фактичні обставини справи у даній справі є подібними обставинам справи встановленим судами по справі №922/3987/19, а також в чому саме полягає однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, об`єкт та предмет дослідження.

Також апелянт в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що предметом в даній справі є стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень, в свою чергу предметом спору у справі №922/3987/19 (до розгляду якої суд першої інстанції зупинив провадження у справі) є те, що умовами договору не передбачено вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів, а передбачено виключно вчинення дій щодо врегулювання негативного місячного небалансу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 квітня 2021 року поновлено Позивачу строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача та запропоновано Відповідачу подати відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу.

Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: у суду апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно частини 2 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

В силу дії частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України: апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи; з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження визначені в частині 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суд констатує, що дана справа № 906/1261/20 не підпадає під дані винятки.

З огляду на вищевказане, колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно, ухвалою суду від 6 квітня 2021 року було повідомлено сторін про те, що розгляд справи № 906/1261/20 буде проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 30 квітня 2021 року.

3 липня 2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Відповідача, в котрому останній, заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Зазначивши при цьому, що результати вирішення справи №910/4425/19, предметом якої є правомірність укладення договору, вплине на предмет дослідження у справі № 903/18/19, зокрема на обгрунтованість підстав заявлення позову в ній. Також, зазначив, що фактично у даному випадку розгляд справи по суті не розпочався, адже судом до початку розгляду справи по суті вирішувались клопотання сторін, в першу чергу Позивача про витребування доказів, відповідно задоволення клопотання про зупинення провадження було здійснено судом до початку розгляду справи по суті, а не на стадії розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційної скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову в даній справі є стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" 15562481 грн 86 коп. заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси за січень 2020 року, 1592596 грн 76 коп. пені, 346390 грн 17 коп. 3% річних та 291574 грн 43 коп. інфляційних.

Представником Відповідача до Господарського суду Житомирської області подано клопотання від 27 січня 2021 року про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3987/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення заборгованості (том 2, а.с. 145-146).

В обґрунтуванні поданого клопотання, Відповідач вказує, що позовні вимоги у справі №922/3987/19 мотивовані виявленням наявності небалансів за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору AT "Харківгаз" природного газу, на підставі чого було здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу AT "Харківгаз". Однак зобов`язання з оплати цих рахунків останній не виконав, допустивши порушення умов пункту 2.6 Договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року та пункту 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортних систем. Тобто, прийняті у справі №922/3987/19 судові рішення мотивовані обставинами та висновками, аналогічними тим, на яких ґрунтується позиція Відповідача у даній справі. Наголошує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, розглядаючи справу № 922/3987/19, вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі №906/2090/16.

Згідно з пунктами 4 і 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи та пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України - у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції керувався нормами пункту 5 частини першої статті 227, пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відтак, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами статті 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали суд має зазначити обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.

В силу дії статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, зокрема: здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики; забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з частиною 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує, що судовими рішеннями в подібних правовідносинах, зокрема, є такі рішення, де подібними є предмет та підстави позову, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд виходив з того, що правовідносини у справі є подібними зі справою, яка розглядається, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення провадження у справі № 906/1261/20 до закінчення перегляду об`єднаною палатою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №922/3987/19.

Позивач в позовній заяві вказує на порушення Відповідачем пунктів 2.5, 9.3 договору транспортування природного газу від 4 лютого 2020 року та пункту 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортних систем України, а також посилається на порушення його прав та інтересів, як кредитора у спірних правовідносинах.

Разом з тим, судами обох інстанцій встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №922/3987/19 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про стягнення грошових коштів. Позовні вимоги у справі №922/3987/19 обгрунтовані виявленням наявності небалансів за результатами співставлення остаточних алокацій подачі/відбору відповідачем природного газу, на підставі чого було здійснено розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача. Однак зобов`язання з оплати цих рахунків відповідач не виконав, допустивши порушення умов пункту 2.6 Договору транспортування природного газу № від 17 грудня 2015 року та пункту 19 глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортних систем.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12 лютого 2020 року в справі №922/3987/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14 травня 2020 року, в задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що між сторонами договором врегульовано вичерпний перелік послуг, які позивач може надавати, а відповідач отримувати та сплачувати встановлену договором вартість таких послуг; позивач не надав жодних первинних документів, які б свідчили про реальність надання послуги балансування, матеріали справи не містять доказів наявності небалансів в системі у заявлені позивачем періоди, а також вчинення останнім заходів, спрямованих на усунення загрози цілісності газотранспортної системи. Суди зазначили, що з аналізу умов укладеного сторонами договору та положень пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС для наявності підстав оплати балансування необхідна послідовність таких дій: виникнення негативного місячного небалансу; неврегулювання замовником послуг транспортування цього небалансу самостійно в строк до 12-го числа місяця, наступного за газовим; оформлення оператором одностороннього акта на обсяг неврегульованого замовником обсягу небалансу; надання оператором замовнику до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, розрахунку вартості послуг балансування та рахунку фактури. Однак, АТ "Укртрансгаз" не дотримано вчинення зазначених дій та їх послідовності. Суди вказали на ненадання АТ "Укртрансгаз" жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій, а додані односторонні акти врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації.

Згідно ухвали від 13 жовтня 2020 року в справі № 922/3987/19, підставою прийняття об`єднаною палатою Верховного Суду до провадження справи №922/3987/19 стало те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду від 26 червня 2020 року в справі №916/2090/16, яка розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати (судової палати для розгляду справ про банкрутство).

Беручи до уваги те, що правовідносини в даній справі та у справі №922/3987/19 стосуються стягнення заборгованості за негативні щодобові небаланси природного газу, враховуючи суб`єктний склад сторін (оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи), зміст правовідносин, предмет позову (стягнення плати за добові небаланси), колегія суддів погоджується прийшла до висновку про подібність правовідносин у цих справах, що повністю нівелює твердження апеляційної скарги щодо різних предметів позовних вимог з огляду на те, що справі №906/1261/20 предметом позовних вимог є стягнення заборгованості з оплати за негативні щодобові небаланси, а в справі №922/3987/19 не передбачено вчинення дій щодо врегулювання щодобових небалансів, а передбачено виключно вчинення дій щодо врегулювання негативного місячного небалансу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пунктом 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на вищеописане, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики, зважаючи на те, що у справі №922/3987/19 будуть встановлюватись підстави для проведення оплати за негативні щодобові небаланси на підставі одностороннього акта врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць, оформленого оператором газотранспортної системи, що також підлягає дослідженню у даній справі №906/1261/20, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №906/1261/20 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/3987/19.

При цьому, колегією суддів береться до уваги те, що висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/3987/19 має суттєве значення для вирішення спору в даній справі, сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики.

Відтак, апеляційний господарський суд вважає цілком обгрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо необхідності скористанням правом на зупинення провадження в даній справі в силу дії пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що правовідносини у справі №922/3987/19 та у даній справі не є подібними, оскільки різняться за предметом позову, підставами та правовим регулюванням спірних правовідносин, встановлені у справі №922/3987/19 обставини не можуть унеможливити розгляд даного спору, а обставини не можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, що спростовуються вищевикладеним.

Суд апеляційної інстанції також звертається до практики Європейського суду з прав людини у справі "Літвінюк проти України", в пункті 22 якого Суд зазначив, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмету спору для заявника (рішення у справі "Фрідлендер проти Франції").

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Відтак оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки.

Враховуючи усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Позивача не підлягає до задоволення та спростовується усім вищеописаним в даній постанові, а відтак апеляційний господарський суд залишає оспорювану ухвалу без змін з огляду на її законність і обгрунтованість, а також те, що при прийнятті даної постанови, Північно-західним апеляційним господарським судом не встановлено обставин, що б вказували на необхідність скасування даної ухвали (в розумінні частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 227-229 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року в справі №906/1261/20 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 17 лютого 2021 року в справі №906/1261/20 - залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

4.Справу №906/1261/20 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.