ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року Справа № 5/112-Б-10

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про заміну кредитора у справі

за заявою: Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", м. Київ

до боржника: Малого приватного підприємства "Таврія", смт. Нововоронцовка Херсонської області

про банкрутство

за участю представників сторін:

від кредиторів: не з`явились,

ліквідатор: Мітяєв С.В., представник (посвідчення водія від 18.07.2015р.), довіреність від 27.05.2020р.

від заявника: не з`явився

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа №5/112-Б-10 про банкрутство МПП "Таврія", смт.Нововоронцовка Херсонської області.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

18.12.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", м.Київ надійшла заява про заміну кредитора.

Ухвалою від 21.12.2020р. заяву про заміну кредитора залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви.

Залишаючи заяву про заміну кредитора без руху суд зазначив, що заявником не подано належних доказів направлення заяви боржнику, ліквідатору та попередньому кредитору; доказів укладення окремих нотаріально посвідчених договорів за всіма договорами забезпечення (п.2.1 договорів про відступлення прав вимоги); доказів увідомлення Банком та Новим кредитором боржників про відступлення прав вимоги (п.3.4 договорів); доказів дійсності вимог кредитора станом на час розгляду заяви (відомостей щодо сплати суми боргу основним боржником за кредитним договором або його поручителями); доказів внесення відповідних записів до Державних реєстрів щодо заміни обтяжувача рухомого та нерухомого майна, яким забезпечено вимоги кредитора.

Також заявником не зазначено обсягу (розміру) грошових зобов`язань боржника, вимоги за якими перейшли від первісного кредитора до нового кредитора, якими доказами це підтверджено.

Додані до заяви документи не завірені у встановленому законом порядку.

04.01.2021р. до суду від ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" надійшла заява про усунення недоліків заяви про заміну кредитора разом з додатковими доказами.

Дослідивши матеріали заяви суд зазначив, що кредитором недоліки усунуто не в повному обсязі, оскільки не подано доказів увідомлення Банком та Новим кредитором боржників про відступлення прав вимоги (п.3.4 договорів); доказів дійсності вимог кредитора станом на час розгляду заяви (відомостей щодо сплати суми боргу основним боржником за кредитним договором або його поручителями); доказів внесення відповідних записів до Державних реєстрів щодо заміни обтяжувача рухомого та нерухомого майна, яким забезпечено вимоги кредитора, та не зазначено обсягу (розміру) грошових зобов`язань боржника, вимоги за якими перейшли від первісного кредитора до нового кредитора, якими доказами це підтверджено.

При цьому судом враховано, що відповідно до приписів ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За наведених обставин, суд ухвалою від 05.01.2021р. прийняв заяву ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" про заміну кредитора з урахуванням поданих заявником доказів до розгляду в судовому засіданні 09.02.2021р.; запропонував ліквідатору банкрута надати письмово викладену позицію щодо заяви про заміну кредитора.

09.02.2021р. ліквідатором подано до суду письмово викладену позицію щодо заяви про заміну кредитора.

В судовому засіданні 09.02.2021р. заслухано представника ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" із заявою про заміну кредитора та представника ліквідатора із запереченнями на означену заяву.

В судовому засіданні 09.02.2021р. оголошено перерву до 02.03.2021р.

26.02.2021р. і 01.03.2021р. ліквідатором банкрута подано доповнення до позиції щодо заяви про заміну кредитора та додаткові докази.

01.03.2021р. ТОВ "ФК "Паріс" подано додаткові пояснення щодо заяви про заміну кредитора.

В судове засідання 02.03.2021р. з`явився представник ліквідатора.

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 01.03.2021р. задоволено клопотання представника ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, про що адвоката товариства Антоненка А.В. повідомлено в телефонному режимі. Проте, у визначений час представник, з незалежних від суду причин, на зв`язок не вийшов. При цьому судом враховано, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Ухвалою від 02.03.2021р. розгляд справи відкладено на 01.04.2021р.; зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" до 29.03.2021р. надати суду письмове пояснення щодо обсягу та черговості вимог, за якими просить здійснити правонаступництво; розширені Інформаційні довідки з реєстрів іпотек та застав щодо кожного об`єкта нерухомого майна та рухомого майна, що, за твердженням заявника, забезпечує його вимоги; повторно - докази дійсності вимог кредитора станом на час розгляду заяви; докази внесення відповідних записів до Державних реєстрів щодо заміни обтяжувача рухомого та нерухомого майна, яким забезпечено вимоги кредитора.

ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" вимоги суду не виконало, витребувані докази не надало, у зв`язку з чим ухвалою від 01.04.2021р. розгляд справи відкладено на 22.04.2021р. та повторно зобов`язано ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" надати суду письмове пояснення щодо обсягу та черговості вимог, за якими просить здійснити правонаступництво; розширені Інформаційні довідки з реєстрів іпотек та застав щодо кожного об`єкта нерухомого майна та рухомого майна, що, за твердженням заявника, забезпечує його вимоги; докази дійсності вимог кредитора станом на час розгляду заяви; докази внесення відповідних записів до Державних реєстрів щодо заміни обтяжувача рухомого та нерухомого майна, яким забезпечено вимоги кредитора.

Цією ж ухвалою попереджено ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" про те, що в разі неподання витребуваних судом документів заяву про заміну кредитора буде розглянуто за наявними у справі доказами.

В судове засідання 22.04.2021р. з`явився представник ліквідатора, надав додаткові пояснення і докази.

Заявник ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, витребувані судом докази та пояснення не надав.

Представник ліквідатора заяву про заміну кредитора вважає необгрунтованою, просить відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ліквідатора, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" про заміну кредитора, виходячи з наступного.

Так провадження у даній справі порушено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.11.2010р.

15.02.2011р. до суду в межах провадження у даній справі звернувся кредитор Публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк" із заявою про визнання грошових вимог до боржника в загальній сумі 40954594 грн. 04 коп.

Як слідує з матеріалів справи (т.18 а.с.1-177), вимоги банку виникли за укладеними між банком та МПП "Таврія" кредитними договорами №22-065 від 21.09.2007р., №39-065 від 22.11.2007р., №12-065 від 07.02.2008р., №21-065 від 25.03.2008р., №34-065 від 18.07.2008р.

В забезпечення виконання означених кредитних договорів договорів було укладено:

1) договір застави №22-065/1 від 21.09.2007р. (передано в заставу товар (консервовану продукцію в асортименті);

2) договір іпотеки №22-065/2 від 21.09.2007р. (передано в іпотеку нерухоме майно: магазин-майстерню (с.Нововоронцовка, вул.Степова, 22а), кафе "Гривна" (с.Нововоронцовка, вул.Степова, 22а);

3) договір іпотеки №22-065/3 від 23.11.2007р. (передано в іпотеку магазин (с.Нововоронцовка, буд.3);

4) договір застави №39-065/1 від 22.11.2007р. (передано в заставу товар (консервована продукція в асортименті);

5) договір іпотеки №39-065/2 від 22.11.2007р. (передано в іпотеку кафе "Мрія" (с.Нововоронцовка, вул.Леніна, 5а), комплес пекарня (с.Нововоронцовка, вул..Леніна, 4), комплекс торговий (с.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 7);

6) договір іпотеки №12-065/1 від 07.02.2008р. (передано в іпотеку комплекс виробничих приміщень (с.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 9), комплекс завод по виробництву безалкогольних напоїв (с.Нововоронцовка, вул.Промислова,22);

7) договір застави №12-065/2 від 07.02.2008р. (передано в заставу товар (консервна продукція в асортименті);

8) договір застави №21-065/1 від 25.03.2008р. (передано в заставу товар власного виробництва в обігу (консервна продукція в асортименті);

9) договір застави №34-065/1 від 18.07.2008р. (передано в заставу зерно пшениці 3 класу, врожаю 2008 року).

Ухвалою від 23.06.2011р. визнано вимоги кредиторів до Малого приватного підприємства "Таврія" і затверджено реєстр вимог кредиторів, відповідно до якого вимоги ПАТ "Банк Демарк" визнано частково в сумі 39409596,17 грн. - 1 черга, 125 грн. судові витрати - 1 черга.

18.12.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", м.Київ надійшла заява про заміну кредитора, відповідно до якої останній просить замінити первісного кредитора ПАТ "Банк "Демарк" його правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Паріс".

Обґрунтовуючи заяву товариство зазначає, що вимоги ПАТ "Банк "Демарк" виникли на підставі наступних договорів іпотеки та застави, які були укладені між ПАТ "Банк "Демарк" та МПП "Таврія" та забезпечували грошові зобов`язання ТОВ "Профиткс":

1. Договір іпотеки № 12-065/1 від 07.02.2008 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 343).

2. Договір застави № 12-065/2 від 07.02.2008 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 346).

3. Договір застави № 21-065/1 від 25.03.2008 року, посвідчений Кірієнко І.М., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області (реєстровий №1435).

4. Договір іпотеки № 22-065/2 від 21.09.2007 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2499).

5. Договір іпотеки № 22-065/3 від 23.11.2007 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2928).

6. Договір застави № 22-065/1 від 21.09.2007 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2502).

7. Договір застави № 34-065/1 від 18.07.2008 року, посвідчений Літвіновою І.І., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області (реєстровий №4166).

8. Договір іпотеки № 39-065/2 від 22.1 1.2007 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2896).

9. Договір застави № 39-065/1 від 22.11.2007 року, посвідчений Виноградовою Н.М., державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори (реєстровий № 2900).

У зв`язку з укладанням ПАТ "Банк "Демарк" та ТОВ "ФК "Паріс" Договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" перейшли права вимоги за вищезазначеними договорами застави та іпотеки.

Заявник стверджує, що ТОВ "ФК "Паріс" набув права вимоги до Малого приватного підприємства "Таврія", які належали ПАТ "Банк "Демарк" на підставі договорів застави та іпотеки, у зв`язку з чим просить здійснити заміну кредитора ПАТ "Банк "Демарк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Паріс".

У додатково поданих до суду поясненнях заявник зауважив, що внаслідок аналізу відомотей, що містятся в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також відомостей, що розміщені на інтернет ресурсі Верховного Суду щодо продажу майна банкрутів, встановлено, що стосовно об`єктів нерухомого майна, які є предметом іпотеки за іпотечними договорами, право вимоги за якими перейшло до ТОВ "ФК "Паріс", відсутні відомості щодо їх реалізації, а саме: комплекс виробничих приміщень: адмінбудівля, загальною площею 408,5 кв. з навісом, огорожі - Херсонська область, Нововоронцовський район, с.Нововоронцовка, вул. Гагаріна, б. 9; нежитлова будівля, кафе "Гривна" загальною площею 367,2 кв.м., розташована: Херсонська обл., с. Нововоронцовка, вул. Степова, буд. 22а.

Крім того, відносно майна, яке було предметом забезпечення за зазначеними вище договорами іпотеки, вчинялися неправомірні дії. А саме: фізична особа ОСОБА_1 в період 2008-2009 років, діючи за попередньою змовою із засновником МПП "Таврія" ОСОБА_2 , з метою усунення перешкод для передачі вищезазначених об`єктів нерухомого майна в наступну іпотеку, було виготовлено завідомо підроблені офіційні документи - листи та заяви ПАТ "Банк "Демарк" про виконання МПП "Таврія" кредитних зобов`язань перед ПАТ "Банк "Демарк" та звільнення у зв`язку з цим від заборони вищевказані об`єкти нерухомого майна.

Вказані завідомо підроблені офіційні документи ОСОБА_1 приблизно в період 2008-2009 рр. особисто надав нотаріусу Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовій Н.М., на підставі чого остання, будучи не обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вилучила вказані об`єкти з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, чим було усунуто перешкоди та створено умови для передачі вказаного майна в наступні іпотеки іншим кредиторам без відома іпотекодержателя - ПАТ "Банк "Демарк".

Зазначені обставини встановлено вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 12.04.2012 року по справі №2116/57/12.

З цього приводу заявник зазначає, що відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 3 Закону України "Про іпотеку", в редакції, що діяла на час укладання ПАТ "Банк "Демарк" та МПП "Таврія" відповідних договорів іпотеки, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, не зважаючи на вищезазначені неправомірні дії, права ПАТ "Банк "Демарк", як Іпотекодержателя, що виникли на підставі зазначених вище договорів іпотеки, укладених стосовно майна МПП "Таврія", не припинилися.

Також ТОВ "ФК "Паріс" звертає увагу на те, що відсутні відомості стосовно реалізації рухомого майна, яке є предметом застави за Договором застави № 39-065/1 від 22.11.2007 року, Договором застави № 12-065/2 від 07.02.2011 року, Договором застави № 22-065/1 від 21.09.2007 року.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Акопян Г.Г. заперечив проти задоволення заяви про заміну кредитора його процесуальним правонаступником з підстав, зазначених у письмово викладених позиціях від 08.02.2021р. №02-01(5/112-Б-10)1-319, від 25.02.2021р. №02-01(5/112-Б-10)1-320, від 22.04.2021р. №02-01(5/112-Б-10)1-323.

Згідно ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. у справі № 264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття "правонаступництво юридичної особи", "правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи" і "процесуальне правонаступництво юридичної особи-сторони у справі" мають різний зміст.

Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи не завжди є наслідком правонаступництва юридичної особи. А тому перше може бути не тільки універсальним (частина перша статті 104 ЦК України), але й сингулярним, тобто таким, за якого до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства (частина третя цієї статті). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (частина шоста статті 11 ЦК України), наприклад, смерті фізичної особи.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України).

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України), дарування (частина друга статті 718 ЦК України), факторингу (глава 73 ЦК України)), або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України) чи спадкування (стаття 1216 ЦК України)). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 59-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39).

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (стаття 520 ЦК України). Крім випадків, коли заміна кредитора не допускається (стаття 515 ЦК України), кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним його прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України) чи правонаступництва (пункт 2 вказаної частини), яке за змістом тієї ж частини є універсальним). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Тобто, правонаступництво прав чи обов`язків юридичної особи (кредитора або боржника) можливе і без правонаступництва юридичної особи у випадках заміни сторони у зобов`язанні.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020р. у справі №917/1339/16.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 04.12.2018р. у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) зазначив, що для правильного вирішення питання заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником слід встановити чи були визнані кредиторські вимоги правопопередника та в якому розмірі, а також обсяг переданих правонаступнику прав вимоги до банкрута. При цьому, оцінюючи обсяг переданих прав, потрібно враховувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Цивільний кодекс України у статтях 512-514 передбачає заміну кредитора у зобов`язанні, зокрема, в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), який вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, правочин щодо відступлення прав вимоги, окрім відповідної форми, має відповідати іншим загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст. 203 ЦК України, адже їх недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) є підставою для недійсності правочину відповідно до ст. 215 ЦК України. Зокрема, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин); у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, сторони нікчемного правочину не зобов`язані виконувати його умови, причому навіть і тоді, коли суд не визнає його недійсним.

Як слідує з матеріалів справи, за результатами відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з метою продажу майна неплатоспроможного банку ПАТ "Банк "Демарк", оформлені Протоколом електронних торгів №ІМ-ЕА-2019-04-02-000005-Ь від 11.04.2019р. (т.96 а.с.114-115), між ПАТ "Банк "Демарк" та ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" укладено Договори про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 20.05.2019р. №21-065, від 20.02.2019р. №34-065, від 13.05.2019р. №22-065, від 13.05.2019р. №12-065, від 13.05.2019р. №3-065 (т.96 а.с.115-142).

Згідно п. 2.1 Договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, ПАТ "Банк "Демарк" (Банк) відступає шляхом продажу ТОВ "ФК "Паріс" (Новий кредитор) належні Банку, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників/іпотекодавців/заставодавців/поручителів (Боржники), зазначених у згаданих Договорах про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами застави та договорами іпотеки з відповідними змінами та доповненнями до них. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначеному цим Договором. Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за Договорами іпотеки/застави з відповідними змінами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами та підлягає, нотаріальному посвідченню не пізніше 5 днів з моменту укладення відповідних Договорів відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Відповідно до п. 2.2. Договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває наступні права кредитора за основними договорами.

17.04.2019 року на підставі платіжного доручення №197 від 17.04.2019р. ТОВ "ФК "Паріс" на виконання умов п.4.1 Договорів про відступлення права вимоги було здійснено оплату ціни договорів (т.96 а.с.159).

Також, 13.05.2019р. між сторонами було укладено Договір №39-065/3 про відступлення права вимоги за договором застави, 16.05.2019р. - Договір про відступлення прав вимоги за Іпотечними договорами (т.96 а.с.143-158).

Одночасно з укладенням Договорів відступлення прав вимоги між сторонами було підписано Додатки № 1 до означених договорів "Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами", відповідно до яких за всіма договорами боржником визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФИТКС" (, 74200, Херсонська область, смт.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 7).

Як зазначено у Додатках №1 до Договорів про відступлення права вимоги, до Нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" перейшли права вимоги за кредитними договорами №21-065 від 25.03.2008р., №34-065 від 18.07.2008р., №22-065 від 21.09.2007р., №12-065 від 07.02.2008р., №39-065 від 22.11.2007р., які укладені між Банк "Демарк" та МПП «Таврія», новий боржник в результаті реструктуризації боргу - ТОВ "ПРОФИТКС".

Як стверджує ТОВ "Фінансова компанія "Паріс", за означеними Договорами про відступлення права вимоги до нього перейшли вимоги до МПП "Таврія" саме як до майнового поручителя ТОВ "ПРОФИТКС" за наступними договорами:

1. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 21-065 від 20.05.2019 року, за яким до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло, в тому числі, право вимоги за Договором застави № 21- 065/1 від 25.03.2008 року.

2. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 34-065 від 20.05.2019 року, за яким до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло, в тому числі, право вимоги за Договором застави № 34- 065/1 від 18.07.2008 року.

3. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 22-065 від 13.05.2019 року, за яким до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло, в тому числі, право вимоги за Договором застави № 22- 065/1 від 21.09.2007 року, за Договором іпотеки № 22-065/2 від 21.09.2007 року, за Договором іпотеки № 22-065/3 від 23.11.2007 року.

4. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 12-065 від 13.05.2019 року, за яким до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло, в тому числі, право вимоги за Договором іпотеки № 12- 065/1 від 07.02.2008 року, за Договором застави № 12-065/2 від 07.02.2008 року.

5. Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 39-065 від 13.05.2019 року, за яким до ТОВ "ФК "Паріс" перейшло, в тому числі, право вимоги за Договором іпотеки № 39- 065/2 від 22.11.2007 року, за Договором застави № 39-065/1 від 22.11.2007 року.

Разом з тим, заявником не подано до суду доказів на підтвердження укладення між Банком та ТОВ "ПРОФИТКС" договорів щодо реструктуризації боргу за наведеними вище кредитними договорами, укладеними з МПП "Таврія".

При цьому, у переліку осіб, наведених у Додатках №1 до Договорів про відступлення права вимоги, банкрута як боржника перед заявником не визначено.

Так само, заявником не подано до суду жодних доказів, які б підтверджували, що боржник у даній справі МПП "Таврія" є майновим поручителем ТОВ "ПРОФИТКС" за наведеними договорами застави і іпотеки, про що стверджує ТОВ "ФК "Паріс".

З умов Договорів про відступлення прав вимоги вбачається, що їх було укладено за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № ЦА-ЕА-2019-04-02- 000005-Ь від 11.04.2019 року.

З вказаного протоколу слідує, що на аукціоні продано "Права вимоги та інші майнові права за кредитами суб`єктів господарювання у кількості 200 поз., права вимоги за кредитами фізичних осіб у кількості 65 поз., дебіторська заборгованість у кількості 32 поз., дебіторська заборгованість та майнові права за дебіторською заборгованістю за РКО у кількості 311 поз.", так же й називається лот № Г230Е41900 з продажу вказаного вище активу, тобто без зазначення його складу на вимогу встановленої форми Паспорту відкритих торгів (аукціону), який є додатком до Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються (пункт 1 розділу V).

Разом з тим, відсутність інформації про продаж прав вимоги саме до банкрута - МПП "Таврія", позбавляє можливості дійти висновку, що заявник придбав у Первісного кредитора права вимоги безпосередньо до банкрута.

Також, заявник стверджує, що за укладеними Договорами про відступлення прав вимоги він набув, в тому числі, права вимоги за договорами застави - від 25.03.2008р. №21-065/1 та від 18.07.2008р. №34-065/1.

Суд зауважує, що означені договори застави відображені сторонами в Додатках №1 до Договорів про відступлення права вимоги від 20.05.2019р. №21-065, від 20.05.2019р. №34-065.

В той же час, ці договори застави не були передані Новому кредитору за умовами укладеного між сторонами Договору №39-065/3 про відступлення права вимоги за договором застави від 13.05.2019р. та Додатку №1 до нього.

Крім того, відповідно до Додатків №1 до Договорів про відступлення прав вимоги, заборгованість Первісного боржника перед Кредитором складає 30213048,47 грн. Отже, загальна сума заборгованості за наведеними Договорами, за якими, як стверджує заявник, банкрут виступає майновим поручителем, складає 30213048,47 грн.

Водночас, як зазначено вище, ухвалою Господарського суду від 23.06.2011р. у цій справі затверджено реєстр вимог кредиторів, в тому числі визнано вимоги ПАТ "Банк "Демарк" в загальному розмірі 39409596,17 грн.

Відтак, сума визнаних господарським судом грошових вимог кредитора до банкрута (39409596,17 грн.) є відмінною від суми заборгованості за кредитними договорами, за якими, за твердженням заявника, банкрут є майновим поручителем (30213048,47 грн.).

Ухвалами від 21.12.2020р., 02.03.2021р. та 01.04.2021р. суд зобов`язував заявника подати письмове пояснення щодо обсягу та черговості вимог, за якими останній просить здійснити правонаступництво.

Вимоги суду ТОВ "ФК "Паріс" не виконано.

Цими ж ухвалами суд зобов`язував заявника надати докази дійсності вимог кредитора станом на час розгляду заяви (відомості щодо сплати суми боргу основним боржником за кредитним договором або його поручителями).

Втім, вимоги суду в цій частині також не виконано.

Отже, за умови розбіжностей щодо розміру вимог, визнаних господарським судом, та вимог, переданих за Договорами про відступлення прав вимоги, відсутністю відомостей щодо сплати/несплати суми боргу основним боржником та його поручителями, у суду відсутні належні докази для визначення обсягу вимог ТОВ "ФК "Паріс", які перейшли до нього за наведеними вище договорами.

Як зазначено вище, господарському суду не доведено що боржник у даній справі МПП "Таврія" є майновим поручителем ТОВ "ПРОФИТКС", вимоги до якого саме як до майнового поручителя перейшли до ТОВ "ФК "Паріс".

Разом з тим, суд враховує, що, як зазначено вище, вимоги ПАТ "Банк "Демарк" виникли за укладеними між банком та МПП "Таврія" кредитними договорами №22-065 від 21.09.2007р., №39-065 від 22.11.2007р., №12-065 від 07.02.2008р., №21-065 від 25.03.2008р., №34-065 від 18.07.2008р. (т.18 а.с.1-177).

В забезпечення виконання означених кредитних договорів було укладено:

1) договір застави № 22-065/1 від 21.09.2007р. (передано в заставу товар (консервовану продукцію в асортименті);

2) договір іпотеки № 22-065/2 від 21.09.2007р. (передано в іпотеку нерухоме майно: магазин-майстерню (с.Нововоронцовка, вул.Степова, 22а), кафе "Гривна" (с.Нововоронцовка, вул.Степова, 22а);

3) договір іпотеки № 22-065/3 від 23.11.2007р. (передано в іпотеку магазин (с.Нововоронцовка, буд.3);

4) договір застави № 39-065/1 від 22.11.2007р. (передано в заставу товар (консервована продукція в асортименті);

5) договір іпотеки № 39-065/2 від 22.11.2007р. (передано в іпотеку кафе "Мрія" (с.Нововоронцовка, вул.Леніна, 5а), комплес пекарня (с.Нововоронцовка, вул..Леніна, 4), комплекс торговий (с.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 7);

6) договір іпотеки № 12-065/1 від 07.02.2008р. (передано в іпотеку комплекс виробничих приміщень (с.Нововоронцовка, вул.Гагаріна, 9), комплекс завод по виробництву безалкогольних напоїв (с.Нововоронцовка, вул.Промислова,22);

7) договір застави № 12-065/2 від 07.02.2008р. (передано в заставу товар (консервна продукція в асортименті);

8) договір застави № 21-065/1 від 25.03.2008р. (передано в заставу товар власного виробництва в обігу (консервна продукція в асортименті);

9) договір застави № 34-065/1 від 18.07.2008р. (передано в заставу зерно пшениці 3 класу врожаю 2008 року).

Саме ці договори забезпечення визначені сторонами Договорів про відступлення права вимоги у Додатках №1 до них.

Водночас, як зазначає ліквідатор банкрута, на поточну дату банкрут МПП "Таврія" не володіє майном, яке забезпечує грошові вимога кредитора, у зв`язку з його продажем Нововоронцовським відділом державної виконавчої служби на прилюдних торгах у 2012 році, а також попереднім ліквідатором банкрута 12.12.2014р. на аукціоні з продажу майна банкрута. Кошти, отримані від продажу майна банкрута, направлено іпотекодержателям в порядку черговості. В свою чергу, заявник не зазначає, за рахунок якого майна банкрута підлягають задоволенню заявлені ним вимоги, та не додає до своєї заяви докази того, що ним зареєстровано обтяження нерухомого майна банкрута іпотекою, як вимагає припис статті 4 Закону про іпотеку.

За приписами частини другої статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у розумінні наведених положень законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Ухвалами від 21.12.2020р., 02.03.2021р. та 01.04.2021р. господарський суд зобов`язував ТОВ "ФК "Паріс" надати докази внесення відповідних записів до Державних реєстрів щодо заміни обтяжувача рухомого та нерухомого майна, яким забезпечено вимоги кредитора.

Також ухвалами від 02.03.2021р. і 01.04.2021р. суд зобов`язував товариство надати розширені Інформаційні довідки з реєстрів іпотек та застав щодо кожного об`єкта нерухомого майна та рухомого майна, що, за твердженням заявника, забезпечує його вимоги.

Вимоги суду в цій частині також не виконано.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, 31.12.2020р. ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Акопян Г.Г. видано наказ № 35 (т.96 а.с.213) про формування ліквідаційної маси на 2021 рік.

Так на поточну дату ліквідаційна маса складається з наступного:

- нерухоме майно за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Хрещенівка, вул. Чкалова, буд. 102;

- нерухоме майно за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Промислова, будинок 22.

Разом з тим, як слідує з пояснень ліквідатора від 25.02.2021р.:

- Щодо нерухомого майна за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, с. Хрещенівка, вул. Чкалова, буд. 102 - вказаний об`єкт нерухомого майна забезпечує грошові вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції" та проданий за згодою заставного кредитора в електронній торговій системі на аукціоні № IIА-Р8-2021-01-29-000105-1, який відбувся 08.02.2021 року.

- Щодо нерухомого майна за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський район, смт. Нововоронцовка, вул. Промислова, будинок 22 - вказаний об`єкт нерухомого майна забезпечував грошові вимоги ПАТ "Банк Форум", який відступив свої права вимоги на користь нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Приватні Інвестиції", про що Господарським судом постановлено ухвалу від 31.10.2019р. у цій справі № 5/112-Б-10.

В судовому засіданні 22.04.2021р. у зв`язку із невиконанням ТОВ "ФК "Паріс" вимог суду щодо подання розширених Інформаційних довідок з реєстрів іпотек та застав щодо кожного об`єкта нерухомого майна та рухомого майна, що, за твердженням заявника, забезпечує його вимоги, ліквідатором подано Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.04.2021р. (дату проведення даного судового засідання) щодо об`єктів нерухомості, які, за твердженням ТОВ "Фінансова компанія "Паріс", забезпечують його вимоги.

З означених Інформацій слідує, що:

1. Нерухоме майно за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., смт. Нововоронцовка, вулиця Гагаріна, будинок 9 належить ТОВ "Таврія-Груп" та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253813318;

2. Нерухоме майно за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., смт. Нововоронцовка, вулиця Промислова, будинок 22 не перереєстровано на нового власника після продажу 13.11.2019р. на аукціоні та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253813530;

3. Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 №253813767;

4. Нерухоме майно за адресою Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., смт. Нововоронцовка, вулиця Степова, будинок 22а (новий номер будинку "22в") належить ОСОБА_4 та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253813767;

5. Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253815105;

6. Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_6 та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253814219;

7. Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_7 та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253814899;

8. Нерухоме майно за адресою: Херсонська обл., Нововоронцовський р-н., смт. Нововоронцовка, вулиця Гагаріна, будинок 7 належить ТОВ "Колос-2" та не забезпечує грошові вимоги Заявника, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.04.2021 № 253814496.

Щодо посилання ТОВ "ФК "Паріс" на вирок Нововоронцовського районного суду від 12.05.2012р. у справі № 2116/57/12 (т.96 а.с.223-232) яким встановлено, що відносно майна, яке було предметом забезпечення за зазначеними вище договорами іпотеки, вчинялися неправомірні дії, суд зауважує наступне.

Як слідує з наведеного вище вироку суду та обставин даної справи, внаслідок неправомірних дій посадових осіб боржника майно, що було предметом іпотеки за укладеними з ПАТ "Банк "Демарк" договорами, було передано в іпотеку іншим банківським установам.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 754 Цивільного кодексу України передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ст. 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, і правила про яку встановлюються законом.

Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Крім того, згідно з Постановою №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р., а саме п.34, відповідно до прямої вказівки закону (стаття 12 Закону України "Про іпотеку") окремі правочини щодо іпотечного нерухомого майна, вчинені без згоди іпотекодержателя, можуть бути визнані недійсними за позовом іпотекодержателя. Так, правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Так вироком Нововоронцовського районного суду від 12.05.2012р. у справі № 2116/57/12 (т.96 а.с.223-232) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.222, ч.2 ст.358, ч.2 ст.364, ч.ч.1,2 ст.366, ч.2 ст.382 КК України.

Вказаним вироком встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 в період 2008-2009 років, діючи за попередньою змовою із засновником МПП "Таврія" ОСОБА_2 , з метою усунення перешкод для передачі вищезазначених об`єктів нерухомого майна в наступну іпотеку, було виготовлено завідомо підроблені офіційні документи - листи та заяви ПАТ "Банк "Демарк" про виконання МПП "Таврія" кредитних зобов`язань перед ПАТ "Банк "Демарк" та звільнення у зв`язку з цим від заборони вищевказані об`єкти нерухомого майна. Вказані завідомо підроблені офіційні документи ОСОБА_1 приблизно в період 2008-2009 рр. особисто надав нотаріусу Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовій Н.М., на підставі чого остання, будучи не обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вилучила вказані об`єкти з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, чим було усунуто перешкоди та створено умови для передачі вказаного майна в наступні іпотеки іншими кредиторам без відома іпотекодержателя - ПАТ "Банк "Демарк".

Статтею 230 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

У відповідності до п.3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, ненадання технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України), а відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази визнання в судовому порядку недійсними договорів іпотеки, які були укладені боржником після вчинення неправомірних дій відносно об`єктів нерухомості, що були предметом іпотеки за укладеними між боржником МПП "Таврія" та ПАТ "Банк "Демарк" договорами забезпечення, та передачі їх в наступну іпотеку.

При цьому, постановлення вироку у кримінальній справі не має наслідком автоматичне поновлення прав первісного іпотекодержателя та скасування наступної іпотеки.

Враховуючи не вчинення Первісним кредитором заходів щодо визнання недійсними в судовому порядку наступних договорів іпотеки щодо спірних об`єктів нерухомості, у останнього були відсутні правові підстави для передачі вимог за такими договорами Новому кредитору.

Що стосується предмету застави за відповідними договорами, укладеними між банком та боржником, а саме - товару в обороті (консервованої продукції) та зерна пшениці, то, згідно пояснень представника ліквідатора, означені предмети не передавалися до ліквідаційної маси боржником жодному ліквідатору, який виконував повноваження у даній справі.

Протилежного суду не доведено.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що боржник у даній справі МПП "Таврія" є майновим поручителем ТОВ "ПРОФИТКС" за наведеними договорами застави і іпотеки, докази про продаж прав вимоги саме до банкрута - МПП "Таврія", докази дійсності вимог кредитора, докази наявності майна, яке забезпечує вимоги ТОВ "ФК "Паріс", докази визнання недійсними договорів наступної іпотеки спірного майна та внесення до відповідних реєстрів відомостей щодо реєстрації за ПАТ "Банк "Демарк" та його правонаступника права застави і іпотеки на спірне майно, в свою чергу, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів щодо обсягу ліквідаційної маси банкрута та відомостей щодо реалізації спірного майна в ліквідаційній процедурі, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" про заміну сторони у справі на його правонаступника не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", м.Київ про заміну кредитора відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 22.04.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 28.04.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська