ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6538/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" м. Кривий Ріг

до Житлово-будівельного кооперативу "Радуга" м. Кривий Ріг

про стягнення суми боргу в розмірі 302783грн.03коп., пені в розмірі 23324грн.58коп., штрафу в розмірі 21194грн.81коп., 3%річних в розмірі 6498грн.85коп., інфляційну складову в розмірі 6644грн.95коп.

Представники:

від позивача: Кожемятов К.М., довіреність №5552/01 від 29.12.2020;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Житлово-будівельного кооперативу "Радуга" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 302783грн.03коп., пені в розмірі 23324грн.58коп., штрафу в розмірі 21194грн.81коп., 3%річних в розмірі 6498грн.85коп., інфляційну складову в розмірі 6644грн.95коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 здійснено перехід до розгляду справи №904/6538/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 23.02.2021.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено до 23.03.2021.

У підготовчому судовому засіданні від 23.03.2021 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що надав весь пакет документів на їх підтвердження. Відповідач явку свого представника не забезпечив, документи до суду не надавав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 20.04.2021.

В судове засідання від 20.04.2021 представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020, 08.02.2021, 23.02.2021, 23.03.2021 направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Поштова кореспонденція з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020, 08.02.2021, 23.02.2021, 23.03.2021 повернулись до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Поштова кореспонденція з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 повернулась до суду без відповідної відмітки підприємства зв`язку про причини повернення.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 50071, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 37).

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення "закінчення встановленого строку зберігання", суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення "у зв`язку з відсутністю адресата".

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.18р. у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судових повісток (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні від 20.04.2020 до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Предметом доказування у цій справі є наявність чи відсутність порушення Житлово-будівельним кооперативом "Радуга" умов договору купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді №612 від 08.10.2013, в частині розрахунків за отриману теплову енергію.

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" правонаступником якого є Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі теплопостачальна організація - продавець) та Житлово-будівельним кооперативом "Радуга" (далі споживач покупець) укладений договір купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді №612 від 08.10.2013 (далі договір).

За цим договором теплопостачальна організація - продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1 договору).

За умовами пункту 4.2.5 договору теплопостачальна організація-продавець має право виписувати рахунки та акти передачі-прийняття теплової енергії споживачеві-покупцю для оплати спожитої ним теплової енергії у звітному періоді не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а також направляти акти передачі-прийняття теплової енергії, які підтверджують обсяг отриманої теплової енергії та які повинні бути повернуті споживачем-покупцем в підписаному, зі свого боку, вигляді до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом.

Згідно з пунктами 6.1., 6.2. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається-покупцем проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.3. договору оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30% попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання. Решта 70% вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місцем споживання теплової енергії.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми. Період, за який нараховується штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено сторонами у три роки.

За умовами пункту 10.1 договору договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 02.10.2014, з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 10.3. договору договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

Так, жодна із сторін письмово на виявила бажання припинити дію договору. Відтак, договору купівлі - продажу теплової енергії №390 від 03.03.2014 був чинним протягом спірного періоду.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 328685грн.63коп., що підтверджується актами передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №7911 від 31.12.2019, №45 від 31.01.2020, №1122 від 29.02.2020, №2195 від 31.03.2020, №3351 від 30.04.2020. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Враховуючи положення договору, відповідач був зобов`язаний сплатити вартість теплової енергії, отриманої згідно акту передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №7911 від 31.12.2019, в строк до 20.01.2020 (включно); згідно акту передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №45 від 31.01.2020 до 20.02.2020 (включно), згідно акту передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №1122 від 29.02.2020 - до 20.03.2020 (включно); згідно акту передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №2195 від 31.03.2020 до 20.04.2020 (включно); згідно акту передачі прийняття теплової енергії (надання послуг) №3351 від 30.04.2020 до 20.05.2020 (включно).

Житлово-будівельний кооператив "Радуга" належним чином своїх зобов`язань з оплати отриманої теплової енергії не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 302783грн.03коп. Строк оплати вказаної суми боргу є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 302783грн.03коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 7.3 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 21.01.2020 по 19.11.2020 в розмірі 23324грн.58коп.

За змістом пункту 7.3. договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, суд зазначає, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Пункт 7.3. договору містить положення саме щодо формування розміру пені - "у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення", з якого не вбачається конкретного розміру пені, адже не більше подвійної облікової ставки НБУ це і 0,5 ставки НБУ, і 1,9 ставки НБУ. Таким чином, сторони не узгодили в договорі конкретний розмір пені.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягає.

Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 23324грн.58коп. слід відмовити.

Крім того, позивач на підставі пункту 7.3. договору нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 21194грн.81коп. за загальний період з 21.01.2020 до 24.11.2020. При перевірці розрахунку суми штрафу судом порушень не встановлено.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення штрафу у розмірі 21194грн.81коп. підлягають задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних 6498грн.85коп. за загальний період з 21.01.2020 до 24.11.2020 та суму інфляційної складової в розмірі 6644грн.95коп. за загальний період з 21.01.2020 до 31.10.2020.

При перевірці розрахунку 3% річних порушень не встановлено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 6498грн.85коп.

За результатом зробленого судом розрахунку, інфляційна складова за загальний період з 21.01.2020 до 31.10.2020 становить суму у розмірі 6643грн.30коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 01грн.65коп. слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в сумі 5056грн.80коп. покладаються на відповідача.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Житлово-будівельного кооперативу "Радуга" про стягнення суми боргу в розмірі 302783грн.03коп., пені в розмірі 23324грн.58коп., штрафу в розмірі 21194грн.81коп., 3%річних в розмірі 6498грн.85коп., інфляційну складову в розмірі 6644грн.95коп. задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Радуга" (ідентифікаційний код: 23024405; місцезнаходження: 50071, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Павла Глазового, буд. 37) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (ідентифікаційний код: 50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1) суму боргу в розмірі 302783грн.03коп., штраф в розмірі 21194грн.81коп., 3% річних в розмірі 6498грн.85коп., інфляційну складову в розмірі 6643грн.30коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 5056грн.80коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 20.04.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.04.2021.

Суддя Р.Г. Новікова