ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2021 справа № 914/3253/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро», с. Завидче, Львівська область

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів

про визнання недійсним рішення Центральної комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС

за участю представників:

від позивача: Мотрук М.Ю. адвокат

від відповідача: Бандирський А.С. адвокат

Обставини розгляду справи.

14.12.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро», с. Завидче, Львівська область до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів про визнання недійсним рішення Центральної комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС.

14.12.2020 на розгляд Господарського суду Львівської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою від 16.12.2020 суд прийняв справу до провадження, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 18.01.2021.

Ухвалою від 16.12.2020 суд призначив заяву про забезпечення позову до розгляду на 23.12.2020.

23.12.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №36416/20 від 23.12.2020).

Ухвалою від 23.12.2020 суд вжив заходів до забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення (обмеження) газопостачання Товариству з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» на підставі повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №60169102 від 01.12.2020.

11.01.2021 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №329/21 від 11.01.2021).

12.01.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» надійшла відповідь на відзив (вх. №532/21 від 12.01.2021).

В судовому засіданні 18.01.2021 суд поновив строк для подання відзиву, прийняв відзив, оголосив перерву підготовчому засіданні до 08.02.2021.

04.02.2021 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надійшли письмові заперечення (вх. №2672/21 від 04.02.2021).

Ухвалою від 08.02.2021 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, підготовче засідання відклав на 01.03.2021.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 01.03.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.03.2021.

В судовому засіданні 15.03.2021 було оголошено перерву до 05.04.2021.

В судовому засіданні 05.04.2021 було оголошено перерву до 14.04.2021.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2016 позивачем було подано відповідачу заяву-приєднання до договору розподілу природного газу. 08.04.2020 працівниками відповідача було складено Акт про порушення №006493 від 08.04.2020, у якому зазначено про порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме норми 2.4.2.ХІ - пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, вхідна засувка на ВОГ у відкритому положенні. 29.10.2020 Центральною комісією з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС було прийнято рішення про задоволення Акту про порушення №006493 від 08.04.2020, відповідно до якого проведено нарахування необлікованого об`єму природного газу у розмірі 77 829,31 грн.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з огляду на те, що згідно абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ засідання комісії має бути проведено не пізніше двомісячного строку з дня складення акту. Водночас, засідання комісії відбулося лише 29.10.2020, тобто, майже через сім місяців після його складення. Також відповідач не вправі був застосовувати передбачену главою 4 розділу XI Кодексу ГРМ процедуру визначення позивачу необлікованих об`ємів природного газу, оскільки даних, що наявні у коректорі, було більш ніж достатньо для визначення об`єму спожитого позивачем природного газу. Відповідачем також завищено розрахунок газу на 194,56 куб.м зважаючи на те, що ним застосовано номінальну потужність газоспоживаючого обладнання в обсязі 202,08 куб.м за годину, натомість максимальний розхід газу обладнанням згідно технічного паспорту становить 188 куб.м за годину.

Як стверджує позивач, абзацом 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ встановлено, що відповідальність споживача за пропущення строку періодичної повірки лічильника газу настає лише тоді, якщо така повірка не була проведена з вини цього споживача. Водночас, позивач вважає, що у несвоєчасній повірці лічильника газу немає його вини, а тому і немає підстав для застосування відповідальності за порушення. Зокрема, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 на території України з 12.03.2020 року по 03.0.202 було запроваджено карантин. Таким чином, з 18.03.2020 було заборонено роботу суб`єктів господарювання, заборонено роботу транспорту. У зв`язку з цим працівники позивача не мали можливості добратися на роботу. Зважаючи на всі ці обставини, позивач не зміг завчасно скерувати відповідачу повідомлення щодо повірки ЗВТ. Лише 03.04.2020 у позивача виникла можливість скерувати на електронну адресу відповідача лист про необхідність проведення повірки лічильника газу З огляду на наведене, позивач зміг надіслати повідомлення про повірку до дати прострочення періодичної повірки, що відповідає вимогам абзацу 1 пункту 4 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ.

Таким чином, позивач просив суд визнати недійсним рішення Центральної комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 29.10.2020.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях зазначив, що відповідач не порушував визначених законодавством строків проведення засідання комісії з розгляду акта про порушення №908493 від 08.04.2020, оскільки абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ може застосовуватись лише щодо тих актів про порушення, які були складені після набрання нею чинності (30.07.2020). Також визначення об`єму природного газу по об`єкту позивача на підставі даних коректора та незастосування до позивача процедури, визначеної главою 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, є неможливим з огляду на те, що як вбачається із змісту абз. 2 п. 8 глави 4 розд. XI Кодексу ГРМ, незастосування Оператором ГРМ процедури, передбаченої главою 4 розділу XI Кодексу ГРМ, є можливим лише при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ.

Проведений відповідачем розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу є правильним, зважаючи на те, що такий розрахунок проведено за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання, яка вказана в додатку 4 до типового договору розподілу природного газу №09420YITMYGP016 від 01.01.2016. Технічним паспортом на зерносушарку 1062 №00006 взагалі не визначено номінальну потужність газоспоживаючого обладнання. Також включення відповідачем в суму розрахунку податку на додану вартість здійснено відповідно до приписів ст. 185 Податкового кодексу України.

Пропущення строку періодичної повірки лічильника газу відбулося з вини позивача, а тому відповідачем правомірно проведено нарахування позивачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу. Визначений законодавством строк проведення періодичної повірки ЗВТ передбачає, що до закінчення цього строку ЗВТ має бути не тільки розпломбований та демонтований на повірку, а й повірений. Інакше проведення періодичної повірки буде прострочено. Періодична повірка лічильника газу мала бути проведена не пізніше 03.04.2020. Розпломбування лічильника та демонтаж його на повірку мали бути проведені завчасно, до дати закінчення строку періодичної повірки лічильника з таким розрахунком, щоб до закінчення строку періодичної повірки (03.04.2020 лічильник був повірений. А тому письмове повідомлення позивачем відповідача про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ мало бути направлено не пізніше 23.03.2020 (десяти робочих днів до запланованої дати демонтажу лічильника на повірку).

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою №2498 від 30.09.2015 затвердила Типовий договір розподілу природного газу.

Умови Типового договору розміщені в публічному доступі на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет, а також в друкованому виданні, що публікується в межах території ліцензованої діяльності.

Відповідно до розділу І «Загальні положення» Типового договору (пункти 1.1., 1.2. та 1.3.) цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

01.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» подало Акціонерному товариству «Львівгаз» заяву-приєднання №09420YITMYGP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Договір містить, крім інших, додаток №4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача», який був доданий Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» до заяви-приєднання. У таблиці 1 «Перелік точок комерційного обліку об`єкта споживача. Перелік комерційних вузлів обліку» зазначеного додатку позивач зазначив про наявність у нього лічильника марки ТЕМП №120916 типорозміру G160 та коректора OE-VPT №29845. У таблиці 2 «Встановлення газоспоживаючого обладнання (ГСО) в точках комерційного обліку суб`єкту» зазначеного додатку позивач вказав зерносушарку NG зерносушильна установка 1062, номінальні витрати природного газу - 202,08 куб.м за годину, режим роботи 24 години на добу.

Також у додатку № 4 Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» зазначило, що розрахунок втрат та витрат природного газу здійснюється сторонами відповідно до Кодексу ГТС згідно з Методикою визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільчими мережами, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 264 від 30.05.2003.

Згідно з підпунктом 7 пункту 7.4. Типового договору розподілу природного газу споживач зобов`язується, зокрема, дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу розподільних систем.

03.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» було надіслано на електронну адресу АТ «Львівгаз» повідомлення про направлення представника для повірки ЗВТ лічильника ТЕМП та коректора OE-VPT з плановою датою проведення повірки ЗВТ 03.04.2020.

08.04.2020 представниками АТ «Львівгаз» в присутності представника споживача складено акт про порушення №006493, в якому зафіксовано на дату складання цього акта факт здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: 2.4.2.ХІ, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, вхідна засувка на ВОГ у відкритому положенні.

З огляду на наведене, згідно акту №1880 від 08.04.2020 технічної перевірки комерційного ВОГ та протоколу щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку від 08.04.2020, лічильник демонтовано, запаковано в пакет, опломбовано пломбою та направлено для проведення повірки.

29.10.2020 відбулось засідання Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРМ, на якому комісія ухвалила рішення, оформлене протоколом №55/10 від 29.10.2020, задовольнити акт про порушення №006493 від 08.04.2020.

29.10.2020 на підставі акту про порушення №006493 від 08.04.2020 АТ «Львівгаз» складено акт-розрахунок (для неприбуткових споживачів), відповідно до якого споживачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «В.Д.С. Агро» розраховано не облікований (донарахований) об`єм природного газу за період часу з 04.04.2020 по 08.04.2020 та номінальною потужністю 202,08 куб.м/год. в обсязі 20,815 тис. куб.м та загальною вартістю 77 829,31 грн.

В подальшому АТ «Львівгаз» надіслало позивачу рахунок на оплату №60169102 від 01.12.2020 на суму 77 829,31 грн та повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання №60169102 від 01.12.2020.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначені Законом України «Про ринок природного газу».

Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» був розроблений Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, (далі по тексту - Кодекс газорозподільних систем). Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. (пункти 1, 2, 3 глави 1 розділу І «Загальні положення» Кодексу).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу.

Відповідно до положення глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ). Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах. Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

У главі 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем встановлений порядок періодичної повірки ЗВТ по об`єктах споживачів, що не є побутовими, відповідно до якого власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ (вузол обліку природного газу), зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацією проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати; забезпечити на дату демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці встановлення) доступ представникам оператора ГРМ до ЗВТ для його розпломбування та складання відповідного акта розпломбування; у разі якщо повірка ЗВТ буде здійснюватися не на місці його встановлення, забезпечити за власний рахунок демонтаж/монтаж ЗВТ, його транспортування та державну повірку. Про дату і час встановлення повіреного ЗВТ споживач завчасно має письмово повідомити оператора ГРМ та забезпечити присутність представника оператора ГРМ під час монтажу повіреного ЗВТ.

У разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або не допуск до ЗВТ представників оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ Кодексу.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 374 від 04.06.2015, лічильники газу та пристрої перетворення об`єму (використовуються для проведення розрахунків за поставлений та/або спожитий природний газ), віднесено до категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають обов`язковій повірці та на які поширюється сфера дії Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до частин 1 та 3 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Згідно з пунктом 5.9. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку та порушення правил його експлуатації, а також за використання засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) з вичерпаним терміном повірки.

Відповідно до пункту 7.4. Типового договору, до умов якого позивача приєднався згідно із заявою-приєднанням, споживач зобов`язується дотримуватись інших вимог цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства та умов договору розподілу природного газу позивач, як споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснювати належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно здійснювати організацію проведення їх періодичної повірки.

Як вбачається із протоколу щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку від 08.04.2020, акту №1880 технічної перевірки комерційного ВОГ від 08.04.2020, дата попередньої повірки лічильника ТЕМП 0160 №120916 - 03.04.2018.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, відповідно до якого для газових лічильників класу 1.0 встановлено міжповірочний інтервал 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

З наведеного вбачається, що періодична повірка лічильника газу ТЕМП 0160 №120916 мала бути проведена не пізніше 03.04.2020. Наведена дата щодо повірки лічильника сторонами не оспорювалась та не заперечувалась.

Позивач у позовній заяві стверджував, що ним 03.04.2020 було надіслано на електронну адресу відповідачу повідомлення про направлення представника для повірки ЗВТ з плановою датою проведення повірки ЗВТ 03.04.2020, тобто, він не порушив строків повідомлення відповідача про необхідність проведення повірки, оскільки звернувся до закінчення строку проведення повірки.

Однак, як зазначалося судом вище, для проведення належної організації повірки ЗВТ споживач повинен завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ, яке мало бути направлено не пізніше не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати.

Слід також зазначити, що відповідач, який є оператором ГРМ на території Львівської області, обслуговує велику кількість споживачів, а тому не в змозі в день надходження звернення споживача, яке надійшло в останній день строку періодичної повірки ЗВТ спланувати та організувати направлення своїх працівників на об`єкт споживача, який знаходиться на значній відстані від місцезнаходження оператора ГРМ, для розпломбування ЗВТ споживача та демонтажу його на повірку.

Таким чином, письмове повідомлення позивачем відповідача про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ мало бути направлено не пізніше 23.03.2020 (десяти робочих днів до запланованої дати демонтажу лічильника на повірку).

Проте, таке повідомлення позивачем було надіслано лише 03.04.2020 із зазначенням запланованої дати 03.04.2020, тобто, в останній день коли лічильник мав бути повірений та в день запланованої ним дати.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Саме лише посилання на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин.

Позивачем зазначено про запровадження з 12.03.2020 карантину, проте не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином наявність таких обставин перешкодила йому у відповідності до положень Кодексу газорозподільних систем звернутися до відповідача із повідомленням про проведення повірки.

Зважаючи на наведене, порушення строку періодичної повірки лічильника газу ТЕМП 0160 №120916 відбулося з вини позивача.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, належить до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об`ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Пунктом 3 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Факт пропущення строку періодичної повірки засобу вимірювальної техніки з вини споживача був встановлений відповідачем в акті про порушення №006493 від 08.04.2020, який підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень щодо встановлених в акті обставин.

Відповідно до абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка була чинною не момент складення акту про порушення) акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

29.07.2020 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг затверджено постанову №1469 «Про затвердження Змін до Кодексу газорозподільних систем та внесення змін до Типового договору розподілу природного газу» (набрала чинності 30.07.2020), якою абзац перший пункту 8 глави 5 розділу XI доповнено новим реченням такого змісту: «Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»)».

29.10.2020 на засіданні Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРМ було ухвалено рішення про задоволення акта про порушення №006493 від 08.04.2020.

Позивач у позовній заяві ствердив, що відповідачем було пропущено строк розгляду акту про порушення.

Судом не беруться до уваги наведені позивачем доводи з огляду на те, що станом на дату складення відповідачем акту про порушення №006493 від 08.04.2020 Кодекс ГРМ не передбачав строків розгляду комісією оператора ГРМ акта про порушення.

Водночас, ні безпосередньо нормою абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ, ні перехідними (прикінцевими) чи іншими положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.07.2020 №1469, яка набрала чинності 30.07.2020, не передбачено, що вона поширює свою дію на акти про порушення, які були складені до набрання нею чинності або що комісія оператора ГРМ з розгляду актів про порушення повинна розглянути усі нерозглянуті акти про порушення, які були складені до набрання чинності вказаною нормою (30.07.2020) у двомісячний строк з дня набрання нею чинності.

Предметом правового регулювання норми абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ (в редакції, чинній з 30.07.2020), є визначення строку розгляду акта про порушення комісією оператора ГРМ. Вказаний строк (два місяці) обчислюється з дня складення акта про порушення.

Таким чином, визначений нормою абз. 1 п. 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ строк охоплює не лише дії оператора ГРМ щодо розгляду акта про порушення, а й дії оператора ГРМ щодо складення акта про порушення.

Зважаючи на наведене, норма абз. 1 п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ може застосовуватись лише щодо тих актів про порушення, які були складені після набрання нею чинності (30.07.2020).

Згідно ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Однак, норма абз. 1 п.8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ лише встановлює строк розгляду акту про порушення комісією оператора ГРМ. Вказана норма не регулює питання цивільної відповідальності особи, а тому вона не може пом`якшувати або скасовувати відповідальність позивача.

Пунктом 4 глави 4 розділу ХІ Кодексу встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням, зокрема, такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Номінальна потужність газового обладнання - сумарна об`ємна витрата (споживання) природного газу всього встановленого газового обладнання)/устаткування, яка згідно з паспортними даними відповідає номінальному режиму роботи цього обладнання/устаткування.

Відповідно до Додатку 4 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання №09420YITMYGP016, газоспоживаючим обладнанням (ГСО) зазначено зерносушарку NG зерносушильна установка 1062 в кількості 1 одиниця, номінальні витрати природного газу - 202,08 куб.м за годину, режим роботи 24 години на добу.

Відповідачем було проведено розрахунок необлікованого об`єму природного газу шляхом перемножування кількості ГСО на номінальну потужність, яка визначена у додатку 4 та кількості годин роботи неопломбованого газового обладнання згідно з актом, що разом складає 20,815 тис. куб.м за період часу з дати, з якої виникло прострочення повірки ЗВТ та до моменту зняття на повірку ЗВТ.

Водночас, позивач вважає, що відповідачем завищено об`єми необлікованого (донарахованого) природного газу, оскільки розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу проведено за номінальною потужністю, яка вказана в додатку 4 до типового договору розподілу природного, тоді як відповідно до технічного паспорта на зерносушарку максимальна витрата газу становить 188 куб.м/год.

Однак, номінальна потужність газоспоживаючого обладнання позивача була вказана у додатку 4 до типового договору розподілу природного газу №09420YITMYGP016 від 01.01.2016 на підставі даних, які були ним повідомлені. Відповідачем було підписано вказаний додаток без жодних зауважень, протягом дії договору розподілу природного газу №09420YITMYGP016 від 01.01.2016 умови щодо номінальної потужності сторонами не переглядалися, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача із пропозицією щодо перегляду умов договору в частині визначення номінальної потужності газоспоживаючого обладнання.

Слід також зазначити, що наведена позивачем технічна документація на газоспоживаюче обладнання знаходиться виключно у позивача, в матеріалах справи відсутні докази, що така документація є додатком до договору розподілу природного газу №09420YITMYGP016 від 01.01.2016, позивач надавав таку інформацію відповідачу до моменту розгляду акту про порушення, звертався до нього про перегляд нарахувань з огляду на інформацію, яка відображена у технічній документації. Також, як вбачається із технічного паспорту на зерносушарку, у ній відсутня інформація про номінальну потужність даного газоспоживаючого обладнання. На 10 сторінці технічного паспорта на зерносушарку вказано, що максимальна витрата верхнього пальника становить 94 куб.м/год, максимальна витрата нижнього пальника - також 94 куб.м/год. При цьому, в технічному паспорті не вказано, що максимальна витрата газу зерносушаркою (з урахуванням усіх її складових частин) становить саме 188 куб.м/год.

Водночас, на 12 сторінці технічного паспорта на зерносушарку зазначено, що виробник залишає за собою право змінювати дизайн і технічні характеристики обладнання без попереднього повідомлення, якщо такі зміни не погіршують експлуатаційні властивості обладнання. Тобто, сам виробник допускає можливість відхилення технічних характеристик, які відображені в технічній документації на обладнання, від технічних характеристик, якими володіє конкретне обладнання.

Позивач також ствердив, що відповідач не вправі був застосовувати до позивача процедуру, визначену главою 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, оскільки даних, що наявні в коректорі, було достатньо для визначення об`єму спожитого позивачем природного газу, в період з 04.04.2020 по 08.04.2020.

Відповідно до абз. 2 п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура, передбачена цією главою, не застосовується.

Як встановлено судом, актом про порушення №006493 від 08.04.2020 встановлено порушення позивачем п.п. 4 п. 2 глави 2 розділу XI Кодексу ГРМ - пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу 1 Кодексу ГРМ пошкодження ЗВТ/лічильника газу - механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елемент, ліній з`єднання; пошкодження пломб - відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі - магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Таким чином, зі змісту абз. 2 п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ вбачається, що незастосування оператором ГРМ процедури, передбаченої главою 4 розділу XI Кодексу ГРМ, є можливим лише при порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ.

Водночас, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим є самостійним видом порушення, який не пов`язаний з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ. А тому відповідач не міг керуючись абз. 2 п. 8 глави 4 розділу XI Кодексу ГРМ не застосовувати до позивача процедуру, передбачену главою 4 розділу XI Кодексу ГРМ.

Крім того, коректор об`єму газу не може самостійно, без повіреного відповідно до вимог законодавства лічильника газу обліковувати спожитий природний газ.

Лічильник газу вимірює газ за робочих умов. Коректор об`єму газу - перетворює дані виміряні лічильником і обчислює газ за стандартних умов. Без правильних показів лічильника про об`єм газу (за робочих умов) коректор не може перетворити (обчислити) об`єм за стандартних умов.

Наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу з технічної сторони є недостатніми для визначення об`єму спожитого природного газу. Встановлений в споживача коректор без показів лічильника не може обліковувати об`єм газу за робочих умов.

Пункт 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ передбачає, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

Стандартні умови - тиск - 760 міліметрів ртутного стовпа і температура - 20 градусів за Цельсієм (п. 31 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»). Приведення до стандартних умов на основі даних лічильника є завданням коректора.

Забороняється здійснювати приймання-передачу природного газу до/з ГРМ без організації в точці вимірювання комерційного вузла обліку, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п. 5 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ).

Визначення об`єму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору (абзац перший пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу ГРМ).

Визначення поняття «вузол обліку природного газу І вузол обліку І ВОГ» наведено в пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ - це сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.

У цьому визначенні прилади, призначені для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов вказані як «допоміжні засоби» до лічильника або звужуючого пристрою.

В пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ наведено визначення лічильника газу - засіб вимірювальної техніки, який використовується для вимірювання, запам`ятовування та відображення об`єму (обсягу) природного газу, що проходить через нього, та є складовою комерційного (дублюючого) вузла обліку;

коректор об`єму газу - сукупність засобів вимірювальної техніки, які вимірюють тиск і температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, обчислюють об`єм газу за стандартних умов, перетворюючи вихідні сигнали від лічильника газу.

З наведених визначень вбачається, що облік природного газу здійснюється комплексом приладів, який називається «вузол обліку природного газу».

До складу вузла обліку входять:

лічильник або звужуючий пристрій - завданням якого є визначити об`єм газу; допоміжні прилади, зокрема, коректор об`єму газу - завданням яких є вимірювання тиску та температури газу. І, на основі цих даних (в комплексі з об`ємом виміряним лічильником), - обчислення об`єму газу за стандартних умов.

З наведеного вбачається , що лічильник газу вимірює газ за робочих умов, коректор об`єму газу - перетворює дані виміряні лічильником і обчислює газ за стандартних умов. Без даних лічильника (звужуючого пристрою або інших вимірювальних приладів) про об`єм газу (за робочих умов) коректор не може перетворити (обчислити) дані в об`єм за стандартних умов.

Крім цього, в Кодексі ГРМ відсутні норми, якими передбачено, що неспоживання природного газу споживачем в період, за який оператором ГРМ проведено споживачу нарахування необлікованих об`ємів природного газу за виявлене порушення, є підставою для непроведення Оператором ГРМ нарахування необлікованих об`ємів природного газу.

З огляду на наведене, факт вчинення позивачем правопорушення у вигляді пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим, є доведеним, оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що споживач не дотримався належного контролю за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та своєчасно не здійснив організацію проведення їх періодичної повірки і саме в наведеному виявилось незабезпечення позивачем належної організації повірки лічильника газу.

Судом не беруться до уваги посилання позивача на те, що розрахунок об`єму спожитого газу був визначений відповідачем неправомірно та є завищеним, оскільки відповідач провів такий розрахунок у повній відповідності до правил, визначених в пункті 4.1. глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, в яких встановлений порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, саме у разі виявлення пропущення строку періодичної повірки лічильника природного газу.

Відповідно до статті 235 ГК України учасники за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Стаття 236 Господарського кодексу України містить перелік оперативно-господарських санкцій, а саме:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

З огляду на викладене, здійснені відповідачем позивачу спірні нарахування об`ємів газу за своєю правовою природою не є оперативно-господарською санкцією в розумінні статей 235, 236 Господарського кодексу України, а є відповідно до пункту 2.4. глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем зміною способу розрахунку за спожитий природний газ у зв`язку з пропущенням споживачем терміну повірки прибору обліку газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини позивача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на позивача.

Враховуючи, що у позові відмовлено повністю, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 23.12.2020, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

3. Скасувати заходи забезпечення позову у справі №914/3253/20, вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 14.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 26.04.2021.

Суддя А.Б. Мазовіта