РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.04.2021Справа № 910/1336/21
Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ-ТРЕЙД» (пр-т Степана Бандери, буд. 21, м. Київ, 04655) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» (вул. Качалова, буд. 5В, м. Київ, 03126) про стягнення 445678,34 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

29.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ-ТРЕЙД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» про стягнення 445678,34 грн, та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ-ТРЕЙД» грошові кошти у розмірі 445678,34 грн, з яких: 414105,52 грн - сума основного боргу, 4037,47 грн - 3% річних, 11385,45 грн - інфляційні нарахування, 16149,90 грн - пені; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ-ТРЕЙД» понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/1336/21 від 03.02.2021 була надіслана на адреси учасників справи рекомендованим листом та вручена їх представникам, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивачу та відповідачу.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

31.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» (далі - Відповідач або покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ- ТРЕЙД» (далі - Позивач або Постачальник) було укладено Договір, за умовами якого:

- п.1.1. Постачальник зобов`язується передати (поставляти) у зумовлені строки санітарно-гігієнічне обладнання (далі- Товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати товар і сплачувати його вартість. Товар поставлений для /на «Будівництво пасажирського терміналу та обслуговуючих споруд КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» цей Товар та оплатити її у терміни, узгоджені сторонами на вул. Блакитна, 4 у Шевченківському районі, м. Запоріжжя - ДК 021:2015-45:210000-2 Будівництво будівель (Building construction work)» (далі за Текстом Договору - Об`єкт).

Предметом поставки є визначений Товар з найменуванням, зазначеним у Специфікаціях, підписаних Постачальником та Покупцем (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 1.4 договору постачальник підтверджує, що укладення та виконання ним цього Договору не суперечить нормам чинного законодавства України та відповідає його вимогам (зокрема, щодо отримання усіх необхідних дозволів та погоджень), а також підтверджує те, що укладання та виконання ним цього Договору не суперечить цілям діяльності Постачальника, положенням його установчих документів чи інших локальних актів.

Поставка Товару здійснюється Постачальником згідно із заявками Покупця окремими партіями автомобільним транспортом на умовах поставки DDP в редакції INCOTERMS 2010, будівельний майданчик Об`єкту (пункт 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору, разом з Товаром Постачальник повинен передати Покупцю документи, які належать до передачі, разом з Товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать бухгалтерські документи (видаткова накладна, товаро-транспортна накладна) та документи, що засвідчують якість Товару (гігієнічний висновок, сертифікат якості, сертифікат відповідності, технічний паспорт тощо). У випадку поставки Товару іноземного походження якість Товару підтверджується сертифікатами, виданими за межами України згідно з міжнародними стандартами, та сертифікатами відповідності державної системи сертифікації УкрСепро.

Згідно пункту 3.1 договору, загальна кількість Товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються Специфікацією за згодою Сторін.

Відповідно до пункту 4.1 договору Поставка Товару здійснюється за попередньою усною/письмовою заявкою Покупця. Оформлення заявки провадиться Покупцем у порядку, визначеному цим Договором.

У заявці визначається:

- дата;

- найменування кожної асортиментної позиції Товару;

- кількість одиниць по кожній асортиментній позиції;

- ціна Товару;

- вартість кожної партії Товару;

- дата поставки Товару.

Заявка надсилається Покупцем за допомогою поштового зв`язку на адресу Постачальника або засобами факсимільного зв`язку на телефон/факс Постачальника, або за допомогою електронної пошти на електронну адресу Постачальника надсилається сканована копія заявки з необхідними підписами та печатками (пункт 4.2 договору).

У відповідності до п. 4.5. договору, постачальник поставляє Товар окремими партіями відповідно до заявок Покупця не пізніше 30 (тридцять) робочих днів з моменту отримання передплати кожної такої партії Покупцем у розмірі та порядку, передбаченому п.8.1. а) цього Договору.

Відповідно до п. 8.1 договору, розрахунки за кожну партію Товару здійснюються у безготівковому порядку наступним чином:

а) 50% від вартості погодженої партії Товару протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання даного Договору по курсу ЕВРО на дату виставлення рахунку.

б) 35% від вартості погодженої партії Товару протягом 3-х робочих днів з моменту письмового отримання повідомлення щодо готовності до відвантаження Постачальником замовленої партії Товару по курсу ЕВРО на дату виставлення рахунку.

в) 15% від вартості погодженої партії Товару протягом 3-х робочих днів з моменту підписання видаткової накладної на товар з урахування пропорційної зміни курсу на день здійснення платежу.

Всі платежі здійснюються на підставі виставлених Постачальником рахунків-фактур згідно погоджених Сторонами Специфікацій (п. 8.2 договору).

Відповідно до п. 8.3 договору, оплата здійснюється шляхом переказу Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений у реквізитах цього Договору.

За невиконання замовником умов договору щодо своєчасної оплати товару, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від залишку вартості неоплаченого товару за кожний прострочений день (п. 9. 11 договору).

Пунктом 11.1 договору, передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Постачальником і Покупцем та скріплення печатками сторін.

Цей договір діє до « 31» грудня 2020 року, але в будь якому разі до повного виконання постачальником всіх гарантійних зобов`язань, передбачених Договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від його виконання (п . 11.2 договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На виконання умов Договору позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 1 642 373,90, визначеного у специфікації № 1 від 31.01.2020 року, за наступними видатковими накладними:

- №10632 від 22.06.2020 на загальну суму 863 985,28 грн;

- № 14144 від 10.08.2020 на загальну суму 470 673,51 грн;

- № 14543 від 17.08.2020 на загальну суму 307 715,11 грн.

Поставлений товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписаними видатковими накладними №10632 від 22.06.2020 на загальну суму 863 985,28 грн, № 14144 від 10.08.2020 на загальну суму 470 673,51 грн, № 14543 від 17.08.2020 на загальну суму 307 715,11 грн та скріпленими печатками сторін без зауважень.

Як зазначив позивач у позовній заяві, покупцем було частково оплачено товар на суму 1 228 268,38 грн, за наступними накладними: №10632 від 22.06.2020 на суму 863 985,28 грн та за накладною № 14144 від 10.08.2020 на суму 364 283,10 грн, внаслідок чого заборгованість відповідача склала 414 105,52 грн. Вищевказані оплати підтверджуються виписками по рахунку позивача, які останній долучив до матеріалів позовної заяви.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, ним було направлено відповідачу претензію вих. № 25-1/11 від 25.11.2020 про сплату грошових коштів у розмірі 464 105,52 грн. за поставлений товар та вимагав здійснити оплату до 11.12.2020 р. В якості доказів направлення вищевказаної претензії, надав суду опис вкладення у цінний лист з повідомлення про вручення та поштову накладну від 25.11.2020 р.

Проте, Боржник жодної відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано.

Товар повернутий позивачеві не був.

Матеріалами справи не підтверджено здійснення відповідачем повної оплати товару у сумі 414 105,52 грн., що відповідачем у справі не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 414 105,52 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки, позивач просить стягнути з відповідача лише за видатковою накладною № 14543 від 17.08.2020 за якою відповідачем не було здійснено жодної оплати інфляційні нарахування у розмірі 11 385,45 грн, 3% річних у розмірі 4 037,47 грн, пеню у розмірі 16 149,90 грн.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що Сторона, яка порушила зобов`язання, визначене цим Договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки Стороні, права або законні інтереси якої порушено.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних у сумі 4037,47 грн та інфляційних втрат 11385,45 грн, судом встановлено, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є арифметично правильними, у зв`язку із чим позовні вимоги у частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За невиконання замовником умов договору щодо своєчасної оплати товару, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від залишку вартості неоплаченого товару за кожний прострочений день (п. 9. 11 договору).

Перевіривши розрахунок пені у сумі 16 149,90 грн, судом встановлено, що розрахунок є арифметично правильними, у зв`язку із чим позовні вимоги у частині стягнення пені, суд вважає обґрунтованими.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОСТАЧ-ПЛЮС» (вул. Качалова, буд. 5В, м. Київ, 03126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧИСТИЙ СВІТ-ТРЕЙД» (пр-т Степана Бандери, буд. 21, м. Київ, 04655, ) заборгованість у розмірі 445 678 (чотириста сорок п`ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 34 коп. з яких: 414 105,52 грн - сума основного боргу, 4037,47 грн - 3% річних, 11385,45 грн - інфляційні нарахування, 16149,90 грн - пені та судовий збір у розмірі 6685 (шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 18 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2021

Суддя В.О. Демидов