ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.04.2021 Справа № 914/1179/21

За заявою:Приватного підприємства «АР-Транс», м. Трускавець, Львівська обл.
до боржника:Товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД», м. Львів
про:видачу судового наказу
Суддя Р.В. Крупник
ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області від ПП «АР-Транс» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Крамар ЛТД» 35000,00 грн. штрафних санкцій за простій автотранспорту за договором-заявкою про надання транспортних послуг №29/12-5 від 29.12.2020р.

Подана заява обґрунтована тим, що 29.12.2020р. між ПП «АР-Транс» (перевізником) та ТОВ «Крамар ЛТД» (замовником) укладено договір-заявку про надання транспортних послуг №29/12-5, за умовами якого перевізник зобов`язувався здійснити перевезення вантажу (замороженої продукції) за маршрутом Tiszavasvбri (Угорщина) Чоп (Україна) м. Львів (Україна), а замовник протягом 10 банківських днів після отримання належним чином оформлених оригіналів документів оплатити надані послуги. Як стверджує заявник, обумовлені договором послуги були надані ним як перевізником та оплачені замовником. Разом з тим, при розвантаженні вантажу відбувся простій автомобіля перевізника, у зв`язку з чим замовнику нараховано 35000,00 грн. штрафних санкцій за простій автомобіля (2500,00 грн./1 доба х 14 діб = 35000,00 грн.). Оскільки штрафні санкції оплачені замовником не були, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Крамар ЛТД» (боржника) 35000,00 грн. штрафних санкцій.

На підтвердження обґрунтованості вимоги про видачу судового наказу заявником додано до заяви, зокрема, договір-заявку про надання транспортних послуг №29/12-5 від 29.12.2020р., міжнародну ТТН, лист простою, рахунки на оплату №101, №102 від 27.01.2021р.

Ознайомившись зі змістом заяви та долучених до неї матеріалів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ч. 3 ч. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, заява про видачу судового наказу обґрунтована тим, що боржником не оплачено штрафні санкції за простій автотранспорту.

Разом з тим, ні умови договору-заявки про надання транспортних послуг №29/12-5 від 29.12.2020р., ні рахунок на оплату №102 від 27.01.2021р. не містить положень про те, у який строк замовник повинен виконати зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій за простій автомобіля.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Водночас, серед доданих до заяви документів відсутні докази направлення боржнику виписаних заявником рахунків, а також відсутні будь-які претензії (вимоги) заявника до боржника про необхідність сплати штрафні санкції за простій.

Таким чином, розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, судом встановлено, що заявником не доведено порушення боржником строку оплати штрафних санкцій за простій за договором-заявкою про надання транспортних послуг №29/12-5 від 29.12.2020р., а відтак не вбачається порушення права грошової вимоги заявника.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ПП «АР-Транс» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, відмова судом у видачі судового наказу не позбавляє заявника права звернутися до суду у позовному провадженні до ТОВ «Крамар ЛТД».

Відповідно до ч.2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись 12, 147-148, 150, 152-153, 234, 235Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ПП «АР-Транс» про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «Крамар ЛТД» 35000,00 грн. штрафних санкцій за простій автотранспорту за договором-заявкою про надання транспортних послуг №29/12-5 від 29.12.2020р. відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі.

Суддя Р.В. Крупник