РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.04.2021Справа № 910/18952/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження

за позовом Київської міської ради

до Державного агентства рибного господарства України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

про усунення перешкод користування та розпорядження майном шляхом виселення

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 26.04.2021

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київська міська рада звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства рибного господарства України про усунення перешкод користування та розпорядження майном шляхом виселення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно займає спірне приміщення, у зв`язку з чим підлягає виселенню із нього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду на 01.02.2021. Залучено до участі у даній справі Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

12.01.2021 від третьої особи два через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

29.01.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просив в задоволені позову відмовити.

Протокольною ухвалою від 01.02.2021 господарський суду ухвалив відкласти розгляд справи на 22.02.2021.

11.02.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив третьої особи два в якій просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

11.02.2021 від третьої особи два через канцелярію суду надійшли заперечення на відзив відповідача в якій просила позовні вимоги задовольнити.

15.02.2021 від позивача також через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив відповідача в якому просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

22.02.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення на відповідь та відповідь на заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судове засідання 22.02.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Алєєвої І.В. на лікарняному.

Суддя Алєєва І.В. перебувала на лікарняному з 09.02.2021 по 26.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 розгляд справи призначено на 15.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 відкладено підготовче засідання на 29.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі, розгляд справи відкладено на 12.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.04.2021.

Представник позивача та третіх осіб у судовому засіданні 26.04.2021 надали свої усні пояснення та підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.04.2021 надав свої усні пояснення по справі та заперечив проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 26.04.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

Нежилий будинок № 45 літ. А на вул. Артема (нині вул. Січових Стрільців) загальною площею 1321, 10 м2 належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Пунктом 1 рішення Київської міської ради № 31/7368 від 26.01.2012 «Про передачу до сфери управління Державного агентства рибного господарства України житлових будинків комунальної власності територіальної громади міста» передано до сфери управління Державного агентства рибного господарства України нежилий будинок № 45 літ. А по вул. Артема, загальною площею 1321, 10 м2, та нежилий будинок № 41 літ. А на вул. Гоголівській загальною площею 362, 20 м2.

На виконання вказаного рішення Київської міської ради від 26.01.2012 № 31/7368 Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» нежилі будинки № 45 літ. А на вул. Артема та № 41 літ. А на вул. Гоголівській за актами приймання-передачі основних засобів від 01.03.2012 передано Державному агентству рибного господарства України.

Рішенням Київської міської ради від 23.02.2017 року № 946/1950 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій» визнано такими, що втратили чинність з 01.03.2017, рішення міськради, зокрема від 26.01.2012 № 31/7368 «Про передачу до сфери управління Державного агентства рибного господарства України житлових будинків комунальної власності територіальної громади міста».

Пунктом 2 вказаного рішення встановлено, що приміщення, зазначені у додатку 2 до цього рішення, які належать територіальній громаді міста Києва і які були передані до сфери управління державних установ і організацій рішеннями міськради, підлягають передачі в оренду тим державним установам і організаціям, у сфері управління яких вони перебували до 01.03.2017 року, на підставі заяв, поданих такими установами і організаціями відповідно до встановленого порядку.

Пунктом 3 цього рішення нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, закріплено за КП «Київжитлоспецексплуатація» на праві господарського відання.

Згідно з п. 4.1 вказаного рішення КП «Київжитлоспецексплуатація» визначено прийняти за актами приймання-передачі нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, зазначене у додатку 2 до цього рішення, в тому числі й нежилий будинок на вул. Артема, № 45 літ. А.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі № 910/10794/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2019, в задоволенні позову Державного агентства рибного господарства України до Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про визнання недійсним та скасування рішення № 946/1950 від 23.02.2017 «Про повернення приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва із сфери управління державних установ і організацій» відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2018 у справі № 910/2166/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.202, позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Державного агентства рибного господарства України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Київської міської ради про зобов`язання вчинити дії задоволені повністю. Зобов`язано Державне агентство рибного господарства України передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» за актом приймання-передачі ОЗ-1 нежитловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 45, літера А, загальною площею 1321, 10 м2.

Наведені вище судові рішення не були скасовані та набрали законної сили.

12.06.2020 Державним агентством рибного господарства України за актом приймання- передачі від 12.06.2020 був переданий нежилий будинок № 45, літ. А, по вул. Січових Стрільців загальною площею 1312,10 м2 на баланс Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація».

Однак, з 12.06.2020 відповідач використовує зазначений нежилий будинок без договору оренди, що призводить до недоотримання коштів до міського бюджету, втрат балансоутримувача, пов`язаних з утримуванням будинку та своїми діями перешкоджає використанню всього комплексу правомочностей власника, Київської міської ради, щодо володіння, користування, розпорядження спірним нерухомим майном.

01.02.2020 вступив в дію Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157- ІХ.

03.06.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», яка набрала чинності 17.06.2020.

Вказані законодавчі акти регулюють процедуру укладення договорів оренди, порядок включення майна до переліків першого та другого типів, проведення аукціонів в електронній торговій системі «Прозорро. Продажі», передачу майна в оренду без аукціону, порядок продовження договорів оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку.

Враховуючи довготривалу процедуру щодо включення нежилого будинку № 45 літер А на вул. Січових Стрільців до Переліку другого типу - передачі майна в оренду без аукціону, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), який є орендодавцем комунального майна територіальної громади міста Києва, листом від 20.07.2020 № 062/05/19-4619 направив відповідачу для підписання попередній договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Листом Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 11.08.2020 № 001-2536 було запропоновано відповідачу з врахуванням вимог Закону, щодо заборони передачі майна комунальної власності в безоплатне користування або позичку, підписати попередній договір оренди та прискорити вирішення питання оформлення основного договору оренди.

Відповідач своїм листом від 29.09.2020 № 2-11.1-7/5932-20 у відповідь на вказаний лист від 11.08.2020 № 001-2536 повідомив, що кошторисом Державного агентства рибного господарства України на 2020 рік не передбачено видатків на оренду приміщення для розміщення центрального апарату Держрибагентства. Для врегулювання зазначеного питання виникла необхідність у внесенні відповідних змін до законодавчих актів, у зв`язку з чим Держрибагентство звернулось до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (головного розпорядника бюджетних коштів) з проханням збільшити видатки Держрибагентству у 2020 році. Після прийнятого рішення Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, а саме збільшення видатків, Держрибагентство буде вживати заходів щодо укладення договору оренди.

Також, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив про неможливість підписання ним попереднього договору щодо оренди займаного приміщення.

Відповідно до ст. 143, 144 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Право володіння, користування та розпорядження майном, згідно із положеннями статті 317 ЦК України, належить власникові майна, а право володіння, відповідно до статті 398 ЦК України, виникає на підставі договору із власником або особою, якій майно було передано власником, а також з інших підстав, установлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Змістом ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» підтверджується, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад зокрема належать власні (самоврядні) повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 5, 8 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 18 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц вказано, що доки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення.

Відповідачем не надано доказів щодо законного користування спірним приміщенням.

Господарський суду зазначає, що Київська міська рада має всі законні підстави для повноцінної реалізації своїх прав як власника майна права, а саме право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власника (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням викладеного Господарський суд дійшов висновку, що позов Київської міської ради до Державного агентства рибного господарства України про усунення перешкод користування та розпорядження майном шляхом виселення Державного агентства рибного господарства України з безпідставно займаного ним нежилого будинку № 45 літ. А на вул. Січових Стрільців підлягає задоволенню.

Викладені відповідачем у відзиві на позов аргументи не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовують доводів позивача та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Виселити Державне агентство рибного господарства України з нежилого будинку № 45, літ. А на вул. Січових Стрільців, м. Київ загальною площею 1321, 10 кв.м., який знаходиться в Комунальній власності територіальної громади міста Києва.

3. Стягнути з ДЕРЖАВНОГО АГЕНТСТВА РИБНОГО ГОСПОДАРСТВА УКРАЇНИ (04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 45-А, ідентифікаційний код 37472282) на користь КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (01044, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36, ідентифікаційний код 22883141) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.04.2021

Суддя І.В. Алєєва