Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1132/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Докиль Н.Б. - провідний юрисконсульт, довіреність № 148/08 від 13.01.2021 та наказ № 48-к від 02.03.2015,

від відповідача-1: Горкуша М.А. - начальник відділу представництва в судах та інших органах, наказ № 79-к від 04.02.2020 та довіреність від 13.08.2020,

від відповідача-2: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

про стягнення 37971,60 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 37971,60 грн. виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітна з 21.12.2019 по 13.05.2020. Проте рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №240/112/20 про визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастру від 18.12.2019 №193-то "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлення її на роботі з 19.12.2019 та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Станом на 19.12.2019 ОСОБА_1 належала до категорії зайнятого населення, права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала. Внаслідок порушення порядку звільнення з боку Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_1 21.12.2019 незаконно набула статус безробітного, та призначено допомогу по безробіттю у розмірі 37971,60 грн.

В ході розгляду справи господарський суд ухвалою від 14.01.2021 залучив до участі у справі 906/1132/20 співвідповідача - Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві (а.с.31-34), просив відмовити в задоволення позову.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, зазначених у відзиві (а.с. 114-117), просив відмовити в задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебувала в трудових відносинах з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та обіймала посаду першого заступника начальника управління.

18.12.2019 ОСОБА_1 звільнена із вказаної посади за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно наказу №916-к від 19.12.2019 року "Про оголошення наказу Держгеокадастру від 18.12.2019 №193-то "Про звільнення ОСОБА_1 " оголошено наказ Держгеокадастру від 18.12.2019 №193-то " Про звільнення ОСОБА_1 " Датою звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вважати 19.12.2019.

21.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного.

З 28.12.2019 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 ч. 1, ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до довідки Житомирського міського центру зайнятості ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю у сумі 37971,60 грн. (а.с. 14).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі №240/112/20 позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - позовну заяву задоволено частково; визнати протиправними та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №193-то від 18.12.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з 19.12.2019; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 112941,95 грн. (а.с. 9-12).

За підписом директора Житомирського міського центру зайнятості видано наказ від 18.05.2020 про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю (а.с. 13).

З метою досудового врегулювання спору Житомирський міський центр зайнятості направив листи-претензії відповідачам про повернення коштів (а.с. 15, 17).

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надало відповідь від 29.07.2020, що не мають можливості повернути кошти у зв`язку з відсутністю кошторисних призначень.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" № 1533-III ( надалі по тексту - Закон № 1533-III) страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону № 1533-III право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Видом забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності (абзац другий частини першої статті 7 Закону № 1533-III).

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 198 (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин (надалі по тексту - Порядок № 198).

Відповідно до п. 6 Порядку №198 рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше ніж протягом семи календарних днів з дня подання особою заяви про надання статусу безробітного.

Як встановлено судом, статус безробітної надано ОСОБА_1 з 21.12.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 1533-III допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Як встановлено судом, безробітній ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю з 28.12.2019 по 21.12.2020.

Згідно з наказом Центру зайнятості від 28.12.2019 №НТ191228 безробітній ОСОБА_2 розпочато виплату допомоги по безробіттю з 28.12.2019.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з абзацом 10 п.п. 1 п. 37 Порядку № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Як встановлено судом, безробітній ОСОБА_1 наказом Центру зайнятості від 14.05.2020 № НТ200514 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного.

Судом встановлено, за період з 28.12.2019 до 13.05.2020 Центром зайнятості виплачено безробітній ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в загальній сумі 37971,60 грн.

В абзаці 7 ч. 1 статті 34 Закону № 1533-III передбачено, що Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а згідно абзацу 2 ч. 4 ст. 35 цього Закону з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, положеннями статей 34, 35 Закону № 1533-III, а також абз. 10 п.п. 1 п. 37 Порядку № 198 передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму виплачених страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства (стаття 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів ).

Статтею 65 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку ( постанова ВП ВС від 8 листопада 2019 року у справі № 711/8138/18).

Таким чином, питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений згідно наказу, визнаного судом незаконним.

З врахуванням встановлених обставин до спірних відносин дійсно мають бути застосовані норми абз. 7 ч. 1 ст. 34 та абз. 2 ч.4 ст. 35 Закону № 1533-III про право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Разом з тим, слід відзначити, що у відзиві відповідач-1 звертав увагу на те, що трудовий договір за угодою сторін з ОСОБА_1 припинила саме Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру. 07.05.2020 року між ОСОБА_1 та Держгеокадастром () укладена мирова угода, у якій зазначено "Держгеокадастр" скасовує Наказ від 18.12.2019 № 193-то "Про звільнення ОСОБА_1 " та протягом десяти робочих днів з наступного дня після укладення даного правочину, зобов язується поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з 19 грудня 2019 року, при цьому ОСОБА_1 зобов язується не перешкоджати своїми діями та/або бездіяльністю Держгеокадастру при виконанні його зобов`язань у вищезазначений термін; ОСОБА_1 , відмовляється від нарахування та виплати на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу розрахованого з моменту її звільнення; ОСОБА_1 , у подальшому, відмовляється від нарахувань та виплат матеріальних та/або моральних компенсацій, виплат за час затримки виконання рішення суду, судових витрат та інших виплат що пов`язані, або можуть бути пов`язані, з предметом спору по справі № 240/112/20."

Тому, на думку відповідача-1, наведені факти спростовують наявність порушень Головного управління держгеокадастру у Житомирській області.

Суд критично оцінює такі заперечення та зазначає наступне. Статтею 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" визначено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади набувають статусу юридичної особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи. Територіальні органи центрального органу виконавчої влади припиняються як юридичні особи з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію їх припинення (ч. 4). Керівники та заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу (ч. 5).

Аналогічні положення відображені у Положенні про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, затверджене наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (в редакції затвердженій наказом Держгеокадастру від 20.02.2020 № 53) (далі - Положення).

Відповідно до абзацу першого та другого пункту 9 Положення Головне управління очолює начальник, що призначається на посаду Головою Держгеокадастру за погодженням з Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та звільняється з посади ГоловоюДержгеокадастру.

Начальник Головного управління має заступників, які призначаються на посаду Головою Держгеокадастру за погодженням з Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та звільняються з посади Головою Держгеокадастру.

Отже, виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач-2 в даному випадку лише призначає та звільняє з посади заступників. Трудові відносини ОСОБА_1 виникли саме з Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області. Відповідач-1 в свою чергу є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Тому, в даних спірних правовідносинах суд враховує, що згідно положень Закону № 1533-III право на компенсацію виплачених страхових коштів у повному обсязі страховик має право утримати саме з р о б о т о д а в ц я у випадку поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за судовим рішенням, що набрало законної сили.

Наведене вище спростовує в повному обсязі заперечення відповідача-1.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені до Головного управління держгеокадастру у Житомирській області обґрунтовані, пред`явлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В задоволенні позовних вимог Житомирського міського центру зайнятості до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру слід відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Житомирського міського центру зайнятості до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Довженка, 45, ід. код 39765513)

- на користь Житомирського міського центру зайнятості (10009, м. Житомир, площа Польова, 6-А, ід. код 13561251) 37971,60 грн. виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, а також 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог Житомирського міського центру зайнятості до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.04.21

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек.)