ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2021 р. Справа№ 910/15949/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

без повідомлення учасників апеляційного провадження

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 (повний текст рішення підписано 24.12.2020)

у справі №910/15949/20 (суддя Коткова О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі -- відповідач) про стягнення 68 403,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на незабезпечення відповідачем збереження вантажу під час перевезення, що призвело до недостачі вугілля, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути з відповідача нестачу вантажу в розмірі 68 403,26 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" грошові кошти у вигляді нестачі вантажу в розмірі 68 403,26 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд вказав, що, оскільки при перевезенні вантажу Акціонерним товариством "Українська залізниця" не було дотримано обов`язку із збереження вантажу у вагонах, прийнятих до перевезення, тому наявна недостача вантажу у розмірі 68 403,26 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків за нестачу вантажу в розмірі 68 403,26 грн.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що в графі №20 залізничних накладних №48992820, №48992838, №48976708, №48978712, №48991772, №49047913, №49050081, №49020571, №49031040, №49019573 вказано, що вологість становить 8%. У зв`язку з чим, до вантажу, що перевозився повинна застосовуватись норма недостачі у розмірі 2%.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2021 справу №910/15949/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В.. Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі №910/15949/20 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/15949/20 залишено без руху.

08.02.2021 представником відповідача подано до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази доплати судового збору на суму 3 153 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20, відкрито апеляційне провадження та призначено справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021, у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В., для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 прийнято справу № 910/15949/20 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Коротун О.М.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відправлено вантаж (вугілля кам`яне марки г-газовий) із станції Добропілля Дон до станції Ігрень Придніпровської залізниці, що підтверджується залізничними накладними №48992820, №48992838, №48976708, №48978712, №48991772, №49047913, №49050081, №49020571, №49031040, №49019573. Одержувачем вантажу зазначено ТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго».

На станціях Ігрень Придніпровської залізниці та Добропілля Донецької залізниці проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля, про що складено комерційні акти №№ 453105/169, 453105/170, 453105/171, 453105/172, 493102/17/173, 453105/177, 453105/178, 453105/174, 453105/175, 453105/176.

У комерційному акті №453105/169 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 53542932 виявилось нетто - 66250 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/170 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 53451175 виявилось нетто - 67950 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг, у вагоні № 56214026 виявилось нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 1950 кг, у вагоні № 53420154 виявилось нетто - 67300 кг, що менше вантажного документу на 1900 кг, у вагоні № 55006340 виявилось нетто - 68000 кг, що менше вантажного документу на 1500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/171 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 56871239 виявилось нетто - 67850 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг, у вагоні № 56205669 виявилось нетто - 64900 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/172 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 52230000 виявилось нетто - 63900 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг, у вагоні № 56850282 виявилось нетто - 65900 кг, що менше вантажного документу на 1100 кг, у вагоні № 56963853 виявилось нетто - 65100 кг, що менше вантажного документу на 1000 кг, у вагоні № 56969355 виявилось нетто - 64450 кг, що менше вантажного документу на 1550 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 493102/17/173 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні №59601328 виявилось нетто - 66200 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Течі вантажу немає. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені.

У комерційному акті № 453105/177 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 61079661 виявилось нетто - 63700 кг, що менше вантажного документу на 3100 кг, у вагоні № 53516472 виявилось нетто - 65200 кг, що менше вантажного документу на 3800 кг, у вагоні № 56276082 виявилось нетто - 60250 кг, що менше вантажного документу на 8350 кг, у вагоні № 61976858 виявилось нетто - 67000 кг, що менше вантажного документу на 2200 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/178 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 53196309 виявилось нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 950 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/174 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 60458304 виявилось нетто - 65300 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/175 зазначено, що при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 59954982 виявилось нетто - 66300 кг, що менше вантажного документу на 1000 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті № 453105/176 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах у вагоні № 53419578 виявилось нетто - 60900 кг, що менше вантажного документу на 4200 кг, у вагоні № 56169824 виявилось нетто - 63500 кг, що менше вантажного документу на 3100 кг, у вагоні № 59955468 виявилось нетто - 63800 кг, що менше вантажного документу на 2600 кг, у вагоні № 55021877 виявилось нетто - 64150 кг, що менше вантажного документу на 2550 кг, №56957160 виявилось нетто - 63550 кг, що менше вантажного документу на 1950 кг, у вагоні № 53549721 виявилось нетто - 63850 кг, що менше вантажного документу на 2650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

На залізничних накладних №№ 48992820, 48992838, 48976708, 48978712, 48991772, 49047913, 49050081, 49020571, 49031040, 49019573 зроблено переуступні написи про те, що право на пред`явлення позову передано Публічному акціонерному товариству «ДТЕК Добропільська ЦЗФ». Переуступні написи засвідчені підписами директора та головного бухгалтера ТЕС АТ «ДТЕК Дніпроенерго» та печаткою підприємства.

Звертаючись з позовними вимогами Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» просило стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі вантажу у розмірі 68 403,26 грн., які виникли у зв`язку із незбереженням залізницею вантажу при його перевезенні за залізничними накладними №48992820, №48992838, №48976708, №48978712, №48991772, №49047913, №49050081, №49020571, №49031040, №49019573.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Частинами 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до статті 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Як передбачено частиною 1 статті 307 Господарського кодексу України, пункту 22 Статуту, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (стаття 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також частиною 2 статті 307 Господарського кодексу України.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082 договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Залізничними накладними №48992820, №48992838, №48976708, №48978712, №48991772, №49047913, №49050081, №49020571, №49031040, №49019573 підтверджується прийняття вантажу до перевезення Акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) від Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення - Добропілля Дон до станції призначення - Ігрень Придніпровської залізниці.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (стаття 24 Статуту).

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із частиною 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту).

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажу.

У відповідності до статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За результатами зважування вантажу, який перевезено згідно з накладними №48992820, №48992838, №48976708, №48978712, №48991772, №49047913, №49050081, №49020571, №49031040, №49019573, виявлено його часткову втрату, на підтвердження чого перевізником складено комерційні акти: №453105/169, №453105/170, №453105/171, №453105/172, №493102/17/173, №453105/177, №453105/178, №453105/174, №453105/175, №453105/176.

Вищевказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, а тому приймаються судом до уваги в якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у залізничних накладних, фактичній масі вантажу.

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу у разі, зокрема, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення (стаття 111 Статуту залізниць України).

Місцевий господарський суд встановив, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла із незалежних від перевізника причин. За змістом комерційних актів сталася втрата вантажу, оскільки за рухом поїзду є заглиблення у вантажі та маркування порушене, на той час, як вагон справний, люки зачинені та течі вантажу немає. Отже, у комерційних актах зафіксовано ознаки втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства (ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина 1 ст. 22, ст. 611, частина 1 ст. 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, зокрема: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; завдання шкоди у результаті такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

За змістом статті 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (частина 2 статті 114 Статуту).

У пункті 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси, а саме передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, що стосується вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.05.2019 у справі №910/23346/16, від 10.08.2018 у справі №910/22324/16 та від 16.10.2019 у справі №910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що природна втрата вантажу в наступних вагонах становить:

№ 53542932 - 1,366 т (68,3 т х 2 % = 1,366 т);

№ 53451175 - 1,386 т (69,3 т х 2 % = 1,386 т);

№ 56214026 - 1,368 т (68,4 т х 2 % = 1,368 т);

№ 53420154 - 1,384 т (69,2 т х 2 % = 1,384 т);

№ 55006340 - 1,390 т (69,5 т х 2 % = 1,390 т);

№ 56871239 - 1,390 т (69,5 т х 2 % = 1,390 т);

№ 56205669 - 1,330 т (66,5 т х 2 % = 1,330 т);

№ 52230000 - 1,330 т (65 т х 2 % = 1,330 т);

№ 56850282 - 1,340 т (67 т х 2 % = 1,340 т);

№ 56963853 - 1,322 т (66,1 т х 2 % = 1,322 т);

№ 56969355 - 1,320 т (66 т х 2 % = 1,320 т);

№ 56901328 - 1,374 т (68,7 т х 2 % = 1,374 т);

№ 61079661 - 1,336 т (66,8 т х 2 % = 1,336 т);

№ 53516472 - 1,380 т (69 т х 2 % = 1,380 т);

№ 56276082 - 1,372 т (68,6 т х 2 % = 1,372 т);

№ 61976858 - 1,384 т (69,2 т х 2 % = 1,384 т);

№ 53196309 - 1,348 т (67,4 т х 2 % = 1,348 т);

№ 60458304 - 1,332 т (66,6 т х 2 % = 1,332 т);

№ 59954982 - 1,346 т (67,3 т х 2 % = 1,346 т);

№ 53419578 - 1,302 т (65,1 т х 2 % = 1,302 т);

№ 56169824 - 1,332 т (66,6 т х 2 % = 1,332 т);

№ 59955468 - 1,328 т (66,4 т х 2 % = 1,328 т);

№ 55021877 - 1,334 т (66,7 т х 2 % = 1,334 т);

№ 56957160 - 1,310 т (65,5 т х 2 % = 1,310 т);

№ 53549721 - 1,330 т (66,5 т х 2 % = 1,330 т).

Здійснивши перевірку розрахунку ціни позову, суд апеляційної інстанції встановив, що розрахунок позивача є неправильним, а сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат становить 41 175,63 грн., з яких:

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,684 т вантажу у вагоні № 53542932, вартістю 1973,63 грн. за 1 т становить1349,96 грн. (1973,63 грн. х (2,05 т (недостача) - 1,366 т (природна втрата) = 1349,96 грн.);

сума збитків у вагоні № 53451175, вартістю 2 081,70 грн. за 1 т (2 081,70 грн. х (1,350 т - 1,386 т) = -74,94 грн.) - відсутня;

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,582 т вантажу у вагоні № 56214026, вартістю 2 081,70 грн. за 1 т становить 1211,55 грн. (2 081,70 грн. х (1,950 т (недостача) - 1,368 т (природна втрата) = 1211,55 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,516 т вантажу у вагоні № 53420154, вартістю 2 081,70 грн. за 1 т становить 1074,16 грн. (2 081,70 грн. х (1,900 т (недостача) - 1,384 т (природна втрата) = 1074,16 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,110 т вантажу у вагоні № 55006340, вартістю 2 081,70 грн. за 1 т становить 228,99 грн. (2 081,70 грн. х (1,500 т (недостача) - 1,390 т (природна втрата) = 228,99 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,260 т вантажу у вагоні № 56871239, вартістю 2 081,70 грн. за 1 т становить 458,43 грн. (2 081,70 грн. х (1,650 т (недостача) - 1,390 т (природна втрата) = 458,43 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,270 т вантажу у вагоні № 56205669, вартістю 1763,21 грн. за 1 т становить 476,07 грн. (1763,21 грн. х (1,600 т (недостача) - 1,330 т (природна втрата) = 476,07 грн.);

сума збитків у вагоні № 52230000, вартістю 1838 грн. за 1 т (1838 грн. х (1,100 т - 1,300 т) = -367,6 грн.) - відсутня;

сума збитків у вагоні № 56850282, вартістю 1838 грн. за 1 т (1838 грн. х (1,100 т - 1,340 т) = -441,12 грн.) - відсутня;

сума збитків у вагоні № 56963853, вартістю 1838 грн. за 1 т (1838 грн. х (1,000 т - 1,322 т) = -591,84 грн.) - відсутня;

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,230 т вантажу у вагоні № 56969355, вартістю 1838 грн. за 1 т становить 422,74 грн. (1838 грн. х (1,550 т (недостача) - 1,320 т (природна втрата) = 422,74 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,126 т вантажу у вагоні № 56901328, вартістю 1973,63 грн. за 1 т становить 2222,31 грн. (1973,63 грн. х (2,500 т (недостача) - 1,374 т (природна втрата) = 2222,31 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,764 т вантажу у вагоні № 61079661, вартістю 1478,11 грн. за 1 т становить 2607,39 грн. (1478,11 грн. х (3,100 т (недостача) - 1,336 т (природна втрата) = 2607,39 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 2,420 т вантажу у вагоні № 53516472, вартістю 1478,11 грн. за 1 т становить 3577,03 грн. (1478,11 грн. х (3,800 т (недостача) - 1,380 т (природна втрата) = 3577,03 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 6,978 т вантажу у вагоні № 56276082, вартістю 1478,11 грн. за 1 т становить 10314,25 грн. (1478,11 грн. х (8,350 т (недостача) - 1,372 т (природна втрата) = 10314,25 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,816 т вантажу у вагоні № 61976858, вартістю 1478,11 грн. за 1 т становить 1206,14 грн. (1478,11 грн. х (2,200 т (недостача) - 1,384 т (природна втрата) = 1206,14 грн.);

сума збитків у вагоні № 53196309, вартістю 1762,10 грн. за 1 т (1762,10 грн. х (0,950 т - 1,348 т) = -701,32 грн.) - відсутня;

сума збитків у вагоні № 60458304, вартістю 1676,96 грн. за 1 т (1676,96 грн. х (1,300 т - 1,332 т) = -53,66 грн.) - відсутня;

сума збитків у вагоні № 59954982, вартістю 1290,90 грн. за 1 т (1290,90 грн. х (1,000 т - 1,346 т) = -446,65 грн.) - відсутня;

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 2,898 т вантажу у вагоні № 53419578, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 5096,02 грн. (1758,46 грн. х (4,200 т (недостача) - 1,302 т (природна втрата) = 5096,02 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,768 т вантажу у вагоні № 56169824, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 3108,96 грн. (1758,46 грн. х (3,100 т (недостача) - 1,332 т (природна втрата) = 3108,96 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,272 т вантажу у вагоні № 59955468, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 2236,76 грн. (1758,46 грн. х (2,600 т (недостача) - 1,328 т (природна втрата) = 2236,76 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,216 т вантажу у вагоні № 55021877, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 2138,29 грн. (1758,46 грн. х (2,550 т (недостача) - 1,334 т (природна втрата) = 2138,29 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 0,640 т вантажу у вагоні № 56957160, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 1125,41 грн. (1758,46 грн. х (1,950 т (недостача) - 1,310 т (природна втрата) = 1125,41 грн.);

сума збитків, заподіяних внаслідок втрати 1,320 т вантажу у вагоні № 53549721, вартістю 1758,46 грн. за 1 т становить 2321,17 грн. (1758,46 грн. х (2,650 т (недостача) - 1,330 т (природна втрата) = 2321,17 грн.).

З огляду на вказане вище, колегія суддів зазначає, що загальна сума збитків заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат (2%), становить 41 175,63 грн. Отже, рішення Господарського суду міста Києва підлягає скасуванню частково.

Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства та факт втрати під час перевезення частини вантажу, а також не спростування відповідачем (перевізником) наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення частково позовних вимог ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 41 175,63 грн. збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу під час перевезення.

На переконання колегії суддів, рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 слід скасувати частково та позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" задовольнити частково, з урахуванням встановлених обставин, викладених у цій постанові.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 підлягає задоволенню частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 слід скасувати частково.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/15949/20 скасувати частково, викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (ідентифікаційний код 00176472, адреса: 85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1) грошові кошти у вигляді нестачі вантажу в розмірі 41 175 (сорок одну тисячу сто сімдесят п`ять) грн. 63 коп. та витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви у розмірі 1265 (одну тисячу двісті шістдесят п`ять) грн. 31 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (ідентифікаційний код 00176472, адреса: 85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1255 (одну тисячу п`ятдесят п`ять) грн. 04 коп.

Видати накази.

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/15949/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун