УХВАЛА

26 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 920/367/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - ТОВ "СМНВО", відповідач, скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021

у справі № 920/367/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІНГ Банк Україна" (далі - ПАТ "ІНГ Банк Україна", позивач)

до Акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (далі - АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", відповідач)

про стягнення 9 968 986,51 доларів США (еквівалент 268 903 392,28 грн),

та за зустрічним позовом АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"

до ПАТ "ІНГ Банк Україна"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача за зустрічним позовом: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТехноІмпорт"; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Турбогаз"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання",

про визнання права (відсутності права) та визнання припиненим зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "СМНВО" 07.04.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі № 920/367/17 та направити справу до Північного апеляційного господарського суду для розгляду по суті. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.04.2021 для розгляду касаційної скарги у справі № 920/367/17 визначено колегію суддів у складі: Малашенкової Т.М. - головуючий, Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.

Вирішуючи питання щодо прийнятності касаційної скарги та наявності підстав для відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження, дослідивши доводи касаційної скарги ТОВ "СМНВО" у контексті оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Касаційний господарський суд також враховує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах: "Устименко проти України", "Пономарьов проти України") право на справедливий судовий розгляд гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачиться у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Предметом касаційного оскарження у даній справі є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, якою визнано подання апеляційної скарги ТОВ "СМНВО" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.01.2021 у справі № 920/367/17 зловживанням процесуальними правами; апеляційну скаргу ТОВ "СМНВО" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.01.2021 у справі № 920/367/17 з доданими до неї документами повернуто скаржнику на підставі частини третьої статті 43 ГПК України.

Ухвала суду мотивована, зокрема тим, що апеляційний суд розцінює подання апеляційної скарги ТОВ "СМНВО" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.01.2021 у справі № 920/367/17 зловживанням процесуальними правами, оскільки дії апелянта суперечать завданням господарського судочинства та спрямовані на перешкоджання розгляду справи, що свідчать про зловживання процесуальними правами учасника справи щодо апеляційного оскарження судових рішень.

Суд апеляційної інстанції залишаючи апеляційну скаргу без розгляду на підставі частини третьої статті 43 ГПК України, виходив з таких обставин справи.

06.01.2021 АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" було подано апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Сумської області від 22.12.2020 у справі № 920/367/17 в частині залишення заяви про винесення додаткового рішення та клопотання про винесення додаткового рішення АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" без розгляду.

З огляду на викладене, Господарський суд Сумської області ухвалою від 11.01.2021 у справі №920/367/17 зупинив провадження у справі до перегляду ухвали Господарського суду Сумської області від 22.12.2020 у даній справі в порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи до Господарського суду Сумської області. При цьому, суд першої інстанції керувався підпунктом 17.12 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, яким передбачений обов`язок суду при поданні апеляційної скарги зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 цього підпункту до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи.

Водночас, згідно із підпунктом 17.10 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної інстанції передаються усі матеріали. В інших випадках - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги.

Подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи.

Оскільки зі змісту підпункту 17.10 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України вбачається вичерпний перелік ухвал, у випадку оскарження яких до суду апеляційної інстанції не направляються всі матеріали справи, а ухвала Господарського суду Сумської області до такого переліку не входить, у суду першої інстанції були відсутні підстави не надсилати всі матеріали справи.

Так, наявні у суду першої інстанції матеріали справи № 920/367/17 були надіслані до суду апеляційної інстанції у зв`язку з надходженням апеляційної скарги відповідача на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.12.2020 у даній справі, що унеможливило здійснення судом першої інстанції подальшого провадження у справі.

Таким чином, керуючись імперативною нормою ГПК України, суд першої інстанції зупинив провадження у справі.

Апеляційний суд зазначив, що обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ "СМНВО" посилався на норми статей 227, 228 ГПК України, які регламентують порядок зупинення провадження у справі, однак, жодним чином не надає оцінки нормам Перехідних положень ГПК України, якими керувався суд першої інстанції, та які визначають обов`язок суду зупинити провадження у справі у випадку направлення всіх матеріалів справи до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження.

В той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять клопотання ТОВ "СМНВО" про зупинення провадження у справі (т. 9, а.с. 125), в якому останній зазначає про обов`язок суду зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України направлялися всі матеріали справи. При цьому, ТОВ "СМНВО" наголошено, що відповідні норми ГПК України є імперативними.

Отже, за таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку дії ТОВ "СМНВО" перешкоджають поверненню справи до суду першої інстанції, оскільки апеляційний перегляд ухвали місцевого суду вже завершений. При цьому, ТОВ "СМНВО" обізнаний про обов`язок суду зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження відповідно до підпункту 17.10 пункту 17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, однак в своїй апеляційній скарзі створює видимість юридичної правильності, використовуючи свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Крім того, суд зазначив, що ухвала про відкриття провадження та прийняття позовної заяви до розгляду у цій справі постановлена судом першої інстанції ще 28.04.2017 і до цього часу розгляд справи по суті спору не розпочато, зокрема, через дії апелянта, що полягають у поданні ним завідомо безпідставної скарги.

Касаційна скарга ТОВ "СМНВО" мотивована, зокрема тим, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад господарського судочинства. При цьому, подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, яка перешкоджає розгляду справи, вочевидь є необґрунтованою та постановленою з порушенням норм процесуального права, а, отже, апеляційна скарга була подана з законною метою, і не могло бути спрямоване на перешкоджання розгляду справи.

На думку скаржника, повернення апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 11.12.2020 у справі № 920/367/17 перешкоджає доступу ТОВ "СМНВО" до правосуддя, порушує процесуальні права та суперечить вимогам статті 255 ГПК України, що у відповідності до положень статті 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та направлення скарги до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Згідно з пунктом 11 частини третьої статті 2 ГПК однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини першої статті 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому процесуальний закон зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками судового процесу процесуальними правами (частина 4 статті 43 ГПК).

За змістом пункту 1 частини другої статті 43 ГПК залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, а згідно з частиною третьою цієї статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому наведений у статті 43 ГПК перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, тобто зазначеною нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про визнання дій учасника судового процесу зловживанням процесуальними правами.

При цьому суд апеляційної інстанції керувався завданнями господарського судочинства, нормами статей 42, 43 ГПК і правильне застосування судом цих норм при ухваленні оскарженого судового рішення є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відтак, згідно з пунктом 2 частини другої статті 293 ГПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у справі № 920/367/17 на підставі частини другої статті 293 ГПК України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права під час повернення апеляційної скарги без розгляду є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

У зв`язку з наявністю підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, заявлене в тексті касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, залишається Судом без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі № 920/367/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова