РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/16039/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Радіонікс»

до Фізичної особи-підприємця Мартинюка Сергія Євстафійовича

про стягнення 356751,02 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Лук`янчук Д.Ю.

Представники сторін:

від позивач - Канарський В.О.;

від відповідача - Матвійчук О.В.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Радіонікс» (далі - ТОВ «Радіонікс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця Мартинюка Сергія Євстафійовича (далі - ФОП Мартинюк С.Є., відповідач) про стягнення (повернення) 346250 грн. авансу, що був перерахований відповідачу за договором підряду №05/02-2018 від 05.02.2018 (далі - Договір), а також нарахованих на вказану суму коштів за прострочення його повернення інфляційних втрат у сумі 3462,50 грн. та 3% річних у сумі 7038,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч умовам Договору не було виконано роботи по розробці конструкторської документації та здійснено виготовлення продукції передбаченої цим Договором, а тому позивач у односторонньому порядку розірвав Договір, і вимагає повернення сплаченого ним на користь відповідача авансу на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Оскільки на вимогу позивача відповідач не повернув отриманий ним аванс у строк встановлений позивачем у відповідній вимозі, то ним на підставі статті 625 ЦК України за період прострочення з 03.02.2020 до 07.10.2020 нараховані відповідні фінансові санкції у вищевказаних сумах.

Відповідач позов не визнав. Свої заперечення мотивував тим, що він в період між жовтнем 2018 року - січнем 2019 року виконав передбачені Договором роботи, а позивач прийняв їх у повному об`ємі без будь-яких зауважень (розроблені науково-технічний звіт на Антену та конструкторську документацію на Антену), а тому підстави для повернення авансу відсутні.

Позивач у наданій суду відповіді на відзив вказав, що відповідачем не було виконано передбачених Договором зобов`язань, оскільки між сторонами не було підписано жодних видаткових накладних та актів виконаних робіт. Позивач вважає, що долучені відповідачем до матеріалів справи друковані матеріали, а саме «Науково-технічний звіт» та «Копія конструкторської документації на антену» не можуть вважатись належними та допустимими доказами у справі, позаяк не мають жодної наукової, технічної та економічної цінності та абсолютно не відповідає вимогам Договору.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив не погодився із доводами позивача, зазначив, що факт не підписання сторонами акту приймання-передачі робіт не свідчить про їх не виконання, повторно наголошував на тому, що ним роботи були виконані у повному обсязі.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов у повному обсязі заявлених вимог, а представник відповідача проти позову заперечував з вищевикладених мотивів.

Представник позивача додатково зазначив, що ним не передавалось технічного завдання на роботи, а тому відповідач не повинен був виконувати роботи. Представник відповідача у відповідь вказав, що усі роботи виконувались та супроводжувались у співпраці із позивачем. На момент оплати роботи були виконані в об`ємі, який позивач оплатив. Ця оплата була не авансом, а частковою оплатою виконаних відповідачем робіт. Результати цих робіт є на комп`ютері позивача, як замовника за Договором.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши у судовому засіданні докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У 2018 році між ТОВ «Радіонікс» (Замовник) та ФОП Мартинюк С.Є. (Виконавець) було укладено Договір, відповідно до якого Виконавець зобов`язувався за завданням Замовника провести розробку конструкторської документації на щельову хвильову антену для виробу 9Г «Стриж-MR», передбачену цим Договором (далі - робота) та передати Замовнику її результати, а також здійснити виготовлення продукції, передбаченої цим Договором (далі - продукція) та передати її Замовнику, а Замовник - прийняти та оплатити результати таких робот (пункт 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що робота із створення конструкторської документації за цим Договором включає до себе розробку наступної документації: комплект конструкторської документації, включаючи: габаритні креслення; схеми функціональні; схеми з`єднань; схеми електричні принципові; технічні умови головного конструктора; технічний опис та настанова з експлуатування; складальні креслення блоку, модулів, вузлів та плат; креслення деталей; відомість покупних та відомість специфікацій на щельову хвильову антену для виробу 9Г «Стриж-MR» (документація повинна бути виконана українською мовою).

Наукові, технічні, економічні та інші вимоги до конструкторської документації за цим Договором встановлені у Додатках до даного Договору, які є його невід`ємною частиною (підпункт 1.2.2 пункту 1.2 Договору).

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 Договору Замовник зобов`язувався надавати Виконавцю інформацію, документацію та інші матеріали, необхідні для виконання цього Договору.

З огляду на те, що під час виконання робіт Виконавець отримує доступ до Конфіденційної інформації, з метою забезпечення умов нерозповсюдження такої інформації надавати Виконавцю право використовувати офісне приміщення, офісну та комунікаційну техніку Замовника, а також інформаційні джерела та інші засоби Замовника, що необхідні для виконання робіт за цим Договором (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 Договору).

Усі фінішні етапи виконання проекта Виконавець повинен виконувати на технічних засобах з використанням програмного забезпечення (в тому числі і САПР) Замовника (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 Договору).

Згідно з пунктом 5.1 Договору Замовник сплачує Виконавцю винагороду за виконані роботи. Винагорода сплачується у гривнях шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок Виконавця. Винагорода може сплачується авансом, а також при виконанні етапів робіт.

Пунктами 5.2, 5.3 Договору передбачено, що компенсація будь-яких витрат Виконавця включається в суму винагороди, а вартість роботи визначається за домовленістю. За виконану роботу Замовник перераховує Виконавцю відповідно до Протоколу узгодження вартості.

Згідно із додатком № 1 до Договору сторони досягли угоди про величину вартості виконання робіт, яка склала 692500 грн.

У додатку № 2 до Договору передбачена специфікація відповідних робіт на суму 692500 грн., а у додатку № 3 до Договору вказаний календарний план виконання робіт та строк їх виконання - до 15.12.2018.

Як стверджує відповідач, ним у період між жовтнем 2018 року - січнем 2019 року виконувалися роботи за Договором, а саме була розроблена конструкторська документація на щілинну хвильову антену для виробу 9Г «Стриж-MR», яка була передана позивачу. Зокрема, на підтвердження факту виконання вказаних робіт відповідачем додано до матеріалів справи:

- копії розробленого ним науково-технічного звіту на Антену та конструкторської документації на Антену;

- письмові показання свідка ОСОБА_1 , яка в зазначений період була співробітником позивача, займаючи посаду інженера-конструктора 1 категорії підрозділу «Конструкторський відділ», та безпосередньо приймала участь в зазначеному проекті зі сторони позивача (заява свідка ОСОБА_1 від 03.12.2020, справжність підпису на якій посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Проскурнею Т.О., зареєстровано в реєстрі за № 3785 від 03.12.2020, копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 );

- заяву свідка ОСОБА_2 , що посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 218 від 27.01.2021, який у спірний період займав посаду начальника сектору підрозділу «Сектор зенітно-ракетного комплексу» позивача;

- заяву свідка ОСОБА_3 , що посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, зареєстрована в реєстрі за № 216 від 27.01.2021, яка у спірний період перебувала у трудових відносинах з позивачем на посаді майстра дільниці механічної обробки;

- заяву свідка ОСОБА_4 , посвідчена приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Проскурня Т.О., зареєстровано в реєстрі за номером 78 від 15.01.2021;

- копію опису до патенту № НОМЕР_2 на корисну модель Радіолокаційний підривник « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власник ОСОБА_5 ;

- фотокопії електронного листування між Мартинюком С.Є , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- фотокопії електронного листування між Мартинюком С.Є. , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до платіжного доручення № 11 від 19.12.2018 позивач перерахував на користь відповідача 346250 грн. У призначенні платежу вказано «часткова оплата за розробку КД згідно дог. № 05/02-2018 від 05.02.2018р. без ПДВ».

Відтак, зважаючи на умови Договору, строк виконання робіт зазначений у додатку №3 до Договору, призначення платежу у вказаному платіжному дорученні, а також положення статей 13, 74, 79 ГПК України, позивачем не доведено суду, що кошти в сумі 346250 грн. були перераховані позивачем у якості авансу, а не в якості часткової оплати за етапи робіт за Договором на чому наголошує відповідач.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями Договору разом із додатками до нього, поясненнями представників сторін, копією платіжного доручення № 11 від 19.12.2018, копіями зазначених вище документів та заявами вищевказаних свідків.

Як зазначає позивач, ним у зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору було направлено на адресу місцезнаходження відповідача ( АДРЕСА_1 ) у грудні 2019 року повідомлення про розірвання Договору та про вимогу повернення позивачу суми авансу в розмірі 346250 грн.

03.02.2020 повідомлення повернулось на адресу позивача із зазначенням причини невручення: «за закінченням вставленого строку зберігання», копії зазначених повідомлення та доказів його надіслання залучені до матеріалів справи.

Із вказаного повідомлення слідує, що позивач керуючись частиною 3 статті 651, статтею 849 (частиною 4) ЦК України, в односторонньому порядку відмовляється від Договору, і повідомляє про його розірвання з 27.12.2019, а також на підставі статті 1212 ЦК України вимагає повернути йому протягом 10-ти банківських днів кошти в сумі 346250 грн.

Досліджуючи надані сторонами пояснення щодо суті спору та надані на їх підтвердження докази, з огляду на предмет доказування та обраний позивачем спосіб захисту, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі заявлених вимог із наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частинами 2, 3 статті 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 4 статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи зазначені положення ЦК України та умови Договору, які не передбачають повернення коштів отриманих за Договором у разі його розірвання, те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт того, що спірна сума коштів була сплачена не за виконання етапу робіт, а як аванс, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обов`язку повернути кошти у сумі 346250 грн., сплачені позивачем за Договором.

При цьому, суд зазначає, що підставою для отримання цих коштів був Договір, з огляду на встановлені обставини справи не можна вважати, що підстава, на якій були набуті ці кошти, згодом відпала, а відтак посилання позивача на положення статті 1212 ЦК України є неправомірними.

Оскільки підстави для стягнення основної суми заборгованості відсутні, то і нарахування на вказану суму фінансових санкцій відповідно до положень статті 625 ЦК України є неправомірними.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем, у супереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, належними засобами доказування не доведено суду своїх позовних вимог, а також не спростовано обставин на які посилаються відповідачі на обґрунтування своїх заперечень на позов.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та відзивах, усних та письмових поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача та йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 28.04.2021.

Суддя Р.Б. Сташків