ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2591/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 (повне рішення складено 30.10.2020, суддя Кеся Н.Б.) у справі

за позовом акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м.Київ

до комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про стягнення 55 671 778,59 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" про стягнення 55 671 778,59 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3 275 119,87 грн 3 % річних, 5 684 088,59 грн інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 735 700,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №18/35-ТКЕ-Пр від 14.12.2017.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у даній справі позов задоволено. Стягнуто з комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" 55 671 778,59 грн заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу, 3 275 119,87 грн 3 % річних та 5 684 088,59 грн інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 735 700,00 грн.

Рішенням місцевого господарського суду мотивовано посиланням на наявність підстав для стягнення спірної суми з відповідача, оскільки доводиться матеріалами справи факт споживання відповідачем у березні та квітні 2018 року природного газу без номінації, за рахунок ресурсів позивача, що є послугою останнього за договором і врегульовано Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Аргументуючи апеляційну скаргу, скаржник вказує, що позивач помилково зазначає, що КПТМ "Криворіжтепломережа" є прямим споживачем. Даний факт спростовується укладенням лише додатку 2 до договору №18/35-ТКЕ-Пр (послуги транспортування), актами приймання-передачі природного газу від 01.04.2018 та від 01.05.2018, якими чітко визначено, що прямим споживачем по спірним обсягам природного газу є ПрАТ "ПІВНГЗК" та схематичним зображенням точок виходу з ГТС.

Пунктом 1 розпорядження Кабінету Міністрів України №720-р від 04.01.2017 "Деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" визначено, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" необхідно укласти до 14 жовтня 2017 року договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, з дотриманням Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №357, та з дотриманням принципу недискримінації; разом з операторами газотранспортних та газорозподільних мереж забезпечити протягом опалювального сезону 2017/18 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 12 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.20217, визначено, що постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється за цінами, визначеними відповідно до п.13 цього Положення, на підставі договору

В даному випадку позивач, на думку відповідача, стягує грошові кошти, які становлять майже двократний розмір спожитого природного газу за спірний період, що є недопустимим з огляду на норми матеріального права.

Скаржник просить суд звернути увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 08.10.2020 у справі №904/4028/19.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції, позивач зазначає, що відповідач, посилаючись на непідписання додатку 3 до договору, не зазначає яким чином відсутність даного додатку має звільнити його від господарського зобов`язання виконувати умови укладеного договору на транспортування природного газу.

З урахуванням наданих позивачем доказів до позовної заяви, прямим споживачем, який першим приєднаний безпосередньо до магістрального газопроводу позивача, є ПрАТ "ПІВНГЗК", з яким і було підписано такий додаток.

Укладаючи договір №18/35-ТКЕ-ПР від 14.12.2017, сторони не ставили в залежність виконання умов договору від підписаних додатків 1,2,3, оскільки вказані додатки не стосуються розділу ІХ договору щодо визначення місячних негативних небалансів та порядку розрахунку за них, що є предметом позовних вимог у даній справі.

У відповідача жодного разу не виникло заперечень/зауважень щодо обсягів природного газу переданого із газотранспортної системи, через мережі ПрАТ "ПІВНГЗК" до його точок входу/виходу; щодо комерційних вузлів обліку; щодо місця встановлення комерційного вузла обліку.

Невизнання відповідачем своїх зобов`язань по договору є неправомірним, а невизнання свого статусу є безпідставним та таким, що ставить позивача у незручне становище, адже відповідач не заперечує, що даний обсяг газу ним було спожито, фактично вироблено теплову енергію, яку в подальшому продано його споживачам, а розрахунки за спожитий природний газ не проведені.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2020 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 1 103 550,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог суду від 07.12.2020, скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2021 поновлено комунальному підприємству теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020; призначено справу до розгляду 02.02.2021 на 11 годин 00 хвилин.

02.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 02.03.2021.

У зв`язку з перебуванням судді-доповідача Кузнецова В.О. на лікарняному, відповідно до п.2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 зі змінами, розгляд справи, призначеної на 02.03.2021 не відбувся.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 26.03.2021 призначено справу до розгляду на 27.04.2021 на 11 годин 30 хвилин.

27.04.2021 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення.

27.04.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

14.12.2017 між публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (далі - оператор) та комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - замовник) укладений договір №18/35-ТКЕ-ПР на транспортування природного газу (далі - договір).

За цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п.2.1 договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п.2.2 договору).

Відповідно до п.2.3 договору послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно п.2.6. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

За умовами п.2.7. договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Відповідно до п.4.1. договору замовник зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; повідомляти оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними в цьому договорі; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

У разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс замовника визначається відповідно до Кодексу (п.9.1 договору).

Згідно п.9.4. договору оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

У п.11.4. договору сторони погодили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього договору.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підстави встановлених обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Правове регулювання взаємовідносин оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначення правових, технічних, організаційних та економічних засад функціонування газорозподільних систем здійснюється згідно Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493, Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, а також згідно положень Закону України "Про ринок природного газу", Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 23 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців; оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Згідно ч.ч.1,2 статті 32 Закону України "Про ринок природного газу", транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами; за договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу; типовий договір транспортування природного газу затверджується регулятором; оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Відтак, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

Відповідно до пп. 2 п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу (п. З глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3 - 5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів (п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС).

Передумовою надання послуг балансування є наявність у відповідача негативного місячного небалансу, що не був врегульований у строк до 12-го числа наступного місяця.

Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

Алокація - віднесення оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС).

З урахуванням наведеного, позивачем як оператором ГТС було здійснено процедуру алокації та встановлено наявність у відповідача негативного місячного небалансу природного газу у березні 2018 в обсязі 3 786,850 тис. куб. та у квітні 2018 в обсязі 107,570 тис. куб. метрів.

Такі обсяги негативних небалансів природного газу виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи за березень-квітень 2018.

Обсяги небалансів підтверджуються звітами по точках входу/виходу за березень-квітень 2018; актами приймання-передачі природного газу за березень-квітень 2018; переліком споживачів, які отримали природний газ безпосередньо з магістральних газопроводів УМГ "Харківтрансгаз" березень-квітень 2018 (арк.с. 18-21, 28-31 т.1).

Відповідач не спростовує факт отримання ним вказаного обсягу природного газу, підтвердження номінації щодо даної кількості транспортування газу не надано.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказаний період в порядку, встановленому Кодексом ГТС, позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказаний період на загальну суму 55671778,59 грн, про що було оформлено односторонні акти щодо надання таких послуг №03-18-18/35-ТКЕ-Пр-БАЛАНС від 31.03.2018, №04-18-18/35-ТКЕ-Пр-БАЛАНС від 30.04.2018 (арк.с.15, 26 т.1), які надіслані відповідачу з рахунком на оплату та звітом по точкам входу/виходу супровідним листами №ТSОВИХ-18-969 від 13.04.2018, № ТSОВИХ-18-1231 від 14.05.2018 (арк.с. 14, 24 т.1).

В порушення наведених норм законодавства та умов договору відповідач не оплатив позивачу заборгованість за послуги балансування на загальну суму 55 671 778,59 грн.

Враховуючи викладене, встановивши факт споживання відповідачем у березні та квітні 2018 року природного газу без номінації, за рахунок ресурсів позивача, що є послугою останнього за договором і врегульовано Кодексом газотранспортної системи, місцевий господарський суд дійшов вмотивованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за послуги балансування на загальну суму 55 671 778,59 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з порушенням відповідачем строку оплати, позивач нарахував відповідачу 3275119,87 грн 3% річних за період з 01.03.2018 по 05.05.2020 та 5684088,59 грн інфляційних втрат за період з травня 2018 по березень 2020.

Перевіривши розрахунок нарахованих позивачем 3% річних та втрат від інфляції, колегія суддів вважає його вірним та арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Таким чином, господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на непідписання між сторонами додатку 3 до договору.

Так, відповідно до п.5.4 договору окремим додатком 3 до цього договору між оператором і замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газовидобувним підприємством/виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що прямим споживачем, який першим приєднаний безпосередньо до магістрального газопроводу позивача є ПрАТ "ПІВНГЗК" з яким і було підписано додаток 3 до договору.

В даному випадку ПрАТ "ПІВНГЗК" виступає для інших споживачів природного газу, які приєднані безпосередньо до магістрального газопроводу та газопроводи яких прокладені після газопроводів ПрАТ "ПІВНГЗК", тим підприємством, що в подальшому передає природний газ іншим замовникам, які підключені до мереж ПрАТ "ПІВНГЗК".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що надання відповідачу послуг балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї передбачено п.2.3 договору, а обов`язок сплати наданих послуг встановлений п.4.1 договору.

Отже, скаржником не доведено яким чином непідписання між сторонами додатку 3 до договору звільняє його від обов`язку з виконання умов договору щодо своєчасної оплати наданих послуг.

Апеляційний господарський суд відхиляє посилання скаржника 1 розпорядження Кабінету Міністрів України №720-р від 04.01.2017 "Деякі питання опалювального сезону 2017/18 року" щодо дотримання вимог Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, оскільки єдиною підставою для надання послуг балансування обсягів природного газу та оплати вартості цих послуг є договір на транспортування природного газу, укладений між оператором газорозподільної системи та замовником послуг транспортування природного газу, який відповідає типовому договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1383/27828.

Укладений між сторонами договір відповідає типовій формі договору на транспортування природного газу.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 08.10.2020 у справі №904/4028/19, оскільки предмет спору у вказаній справі не є тотожним предмету спору у справі, що розглядається.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи відповідача, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 у справі №904/2591/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 30.04.2021.

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді Ю.Б.Парусніков

Л.А.Коваль