ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3453/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

розгляднувши справу № 916/3453/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса - 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Алієва Автанділа /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 /

про розірвання договору, виселення

за участю представників:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом представника позивача Доброва Р.М. в довідці про про повідомлення про відкладення розгляду справи на 16.04.2021 року о 9:20 год. /а.с. 144/; причини неявки суду невідомі.

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином; надав клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 16.04.2021 року о 9:20 на іншу дату /вх. № 10296/21 від 14.04.21 року, а.с. 148 /.

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Алієва Автанділа про:

- стягнення з фізичної особи-підприємця Алієва Автанділа на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у сумі 5758,99 грн. та пені у розмірі 433,89 грн.

- розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 203/203 від 06.04.2010 року, який укладений між сторонами;

- виселення фізичної особи-підприємця Алієва Автанділа з нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею 48,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 159 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

та стягнення судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 203/203 від 06.04.2010 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 173, 174, 193, 291 ГК України, ст.ст. 11, 525-526, 549, 651, 625, 651, 762, 783, 785 ЦК України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою суду від 03.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3453/20; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 23.12.2020 року о 11:00 год.

17.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву /вх. № 33708/20/, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що не дивлячись на скрутне фінансове становище відповідач виплачує заборгованість по орендній платі та на даний час у нього відсутня будь-яка заборгованість за договором.

22.12.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив /вх. № 34323/20/, в якій позивач вказує, що не погоджується із наведеними відповідачем у відзиві обставинами та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Департамент зазначає, що неповна та несвоєчасна сплата відповідачем орендної плати призвела до того, що до місцевого бюджету не надходили належні кошти, чим порушено права територіальної громади міста Одеси та значною мірою позбавлено Департамент того, на що він розраховував при укладанні договору оренди. Оскільки порушення договору з боку відповідача є істотними, а отже договір оренди підлягає розірванню відповідно до чинного законодавства.

22.12.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про закриття провадження у частині позовних вимог /вх. № 34326/20/, а саме позивач просив закрити провадження у частині вимог щодо стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 5 785,99 грн. та пені у сумі 433,89 грн. В обґрунтування заяви позивач посилається на відсутність предмету спору у цій частині, у зв`язку із добровільною сплатою відповідачем заборгованості.

Ухвалою суду від 23.12.2020 року задоволено заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про закриття провадження у частині позовних вимог /вх. № 34326/20 від 22.12.2020 року/ у справі № 916/3453/20; закрито провадження у справі №916/3453/20 в частині стягнення заборгованості в розмірі 6192,88 грн.; постановлено продовжити розгляд справи № №916/3453/20 в іншій частині позовних вимог.

У судовому засіданні 23.12.2020 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 20.01.2021 року на 12:30 год.

11.01.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача /вх. № 341/21/ про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із складною епідеміологічною ситуацією.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/3453/20 до 03 березня 2021 року; відкладено підготовче засідання на 10.02.2021 р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/3453/20 до судового розгляду по суті; судове засідання по суті призначено на 10.03.2021 р. о 11:00 год.

У судовому засіданні 10.03.2021 року судом оголошено перерву на 08.04.2021 року на 10:30 год.

08.04.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 9745/21/ у зв`язку із перебуванням на самоізоляції.

У судовому засіданні 08.04.2021 року судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 16.04.2021 року на 09:20 год.

14.04.2021 року на адресу суду надійшла заява відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 10296/21/ у зв`язку із перебуванням на самоізоляції.

До судового засіданні представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Господарський суд відхиляє вказане клопотання відповідача про відкладення судового засідання на іншу дату /вх. № 10296/21 від 14.04.2021/, оскільки відповідачем не зазначено конкретної причини неможливості прибуття в судове засідання, окрім загального посилання на перебуванням на самоізоляції, а також не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на участь представника в судовому засіданні, про намір взяти участь у судовому засіданні, в тому числі у режимі відеоконференції, до суду не надходило.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

У свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. Водночас відповідач, який не забезпечив участь в судовому засіданні свого представника не зазначив причин, які перешкоджають участі в судовому засіданні його представника.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки господарським судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 06.04.2010 року між представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради /орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено договір оренди № 203/203 нежилого приміщення, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення цокольного поверху загальною площею 48,4 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 159.

Термін дії договору оренди з 06.04.2010 року по 05.03.2013 року /п. 1.3 договору/.

12.04.2013 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року № 203/203.

14.04.2015 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року № 203/203.

13.01.2016 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено Додатковий договір № 2/1 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року № 203/203.

26.11.2018 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року № 203/203.

20.08.2019 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради орендодавець/ та ФОП Алієвим А. /орендар/ укладено Додатковий договір № 4 про внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року № 203/203.

У п.2.2. договору встановлено, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 325,00 грн. (без врахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно п. 2.4. Договору, Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

У п. 3.3. Договору встановлено, що Орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, передбачених цим Договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі.

Відповідно до пп.е п. 4.2. Договору орендар зобов`язаний застрахувати об`єкт оренди на користь орендодавця на весь термін дії договору оренди у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, на повну вартість об`єкта оренди, визначеної у п.1.1. цього договору, та надати орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного зобов`язання, протягом 20 днів з часу укладання цього договору.

У п. 4.7. договору встановлено, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому нім на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Положеннями п 5.2. договору передбачено, що за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Відповідно до п.5.3. Договору у разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкта оренди. У разі відмови Орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від договору.

Згідно п. 5.5. Договору, за невиконання або неналежне виконання орендарем обов`язків, передбачених п. 4.1.,п.4.2., абз.а,г,є,м,л,н, п.4.3, п.4.8, п.4.9., п.4.13 цього Договору, орендодавець має право достроково вимагати розірвання договору оренди у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Положенням пункту 7.8 Договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

06.05.2020 року позивач надіслав Департаменту лист з проханням не нараховувати відповідну орендну за користування нежитловим приміщенням.

12.06.2020 року відповідач направив позивачу лист, в якому просив продовжити строк дії договору оренди нежитлового приміщення від 06.04.2010 року. Вказаний лист позивач отримав 18.06.2020 року.

24.06.2020 року Департамент направив відповідачу лист вих. № 01-13/2170, яким повідомив, що для вирішення питання звільнення від плати за оренду необхідно надати до Департаменту документи, що підтверджують факт невикористання приміщення внаслідок введення заборони роботи для суб`єктів господарювання.

03.07.2020 року та 06.08.2020 року відповідач направив на адресу Департаменту лист з проханням повідомити, які документи необхідні для підтвердження факту невикористання приміщення внаслідок введення заборони для суб`єктів господарювання. Вказаний лист отримано Департаментом 10.08.2020 року.

18.08.2020 року Департамент листом вих. № 01-13/2996 повідомив відповідача, що оскільки прямої заборони суб`єктам господарювання, що використовують орендоване майно під надання ритуальних послуг не встановлено, ФОП Алієв А. не підлягає звільненню від оплати оренди на період дії карантинних заходів, оскільки використовує орендоване приміщення під надання ритуальних послуг.

Судом встановлено, що відповідачем з січня 2020 року по жовтень 2020 року включно не сплачувалася орендна плата у повному обсязі, внаслідок чого Орендодавець 11.08.2020 року надіслав претензію № 01-13/2946, в якій Департамент пропонує у місячний строк сплатити заборгованість з орендної плати у сумі 6121,12 грн. та пеню у сумі 277,70 грн. У випадку залишення претензії без розгляду або без задоволення Департаментом зазначалось, що буде ініційовано питання стягнення заборгованості у судовому порядку. Крім того Департамент буде змушений скористатися своїм правом передбаченим ст. 782 ЦК та відмовитися від того оренди № 203/203 від 06.04.2010 року, розірвання якого тягне за собою виселення із орендованого приміщення.

У відповідь на претензію від 11.08.2020 року відповідач відповів Департаменту листом від 19.08.2020 року, що просить надати інформацію стосовно документів, які необхідно надати для підтвердження факту невикористання приміщення внаслідок введення заборони для суб`єктів господарювання. Також відповідач просив зробити відповідний перерахунок заборгованості з урахуванням періоду дії карантину та не розвивати відповідний договір. Вказану відповідь Департамент отримав 20.08.2020 року.

У ході розгляду справи сторони пояснювали, що відповідачем у повному обсязі погашено заборгованість з орендної плати. Так, на підтвердження здійснення відповідачем оплати заборгованості у розмірі 5 785,99 грн. та пені у сумі 433,89 грн., судом досліджено наданий позивачем розрахунок заборгованості за підписом начальника фінвідділу, з якого вбачається, що станом на 18.12.2020 року заборгованість за договором № 203/203 відсутня.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір оренди на підставі якого відповідачу у строкове платне користування передане нежитлове приміщення, за користування яким відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Як вище встановлено господарським судом, орендна плата систематично не сплачувалася відповідачем. Однак сума заборгованості відповідачем погашена у ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У ч.3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також встановлено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з розрахунком заборгованості, який наданий позивачем, борг у зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати станом на 31.10.2020 року становив 5 758,99 грн.

При цьому, несплата та несвоєчасна сплата відповідачем орендної плати призводить до того, що до місцевого бюджету не надходять належні платежі, чим порушується права територіальної громади міста Одеси та значною мірою позбавляє Орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору оренди, а саме своєчасне і в повному обсязі одержання орендної плати. Тобто, такі обставини свідчать про істотне порушення відповідачем умов договору оренди.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Господарський суд приймає до уваги правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 11.12.2019 року по справі № 91728/19, згідно якої, сферу орендних відносин, предметом яких є комунальне майно, врегульовує Закон України "Про оренду державного та комунального майна " від 10 квітня 1992 року N 2269-ХІІ, згідно з частиною 3 статті 26 якого на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Конституційний Суд України виходить з того, що співвідношення між нормами Кодексу і законів, які регулюють особливості найму (оренди) окремих видів майна, полягає в тому, що норми цих законів тією чи іншою мірою встановлюють правовий механізм реалізації відповідної норми Кодексу або передбачають додаткові умови її реалізації, або виключають застосування норм Кодексу, якщо це прямо передбачено ними чи випливає з їхнього змісту (абзац четвертий мотивувальної частини рішення від 10 грудня 2009 року у справі N 1-46/2009).

Підсумовуючи викладене, Верховний Суд зауважує, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата не в повному обсязі, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) згідно з частиною З статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

При цьому, сплата заборгованості з орендної плати та інших обов`язків платежів як після відкриття провадження у справі, так і напередодні подання позову не може виправдовувати бездіяльність відповідача, як господарюючого суб`єкта, якщо має місце неодноразове прострочення сплати цих платежів по договору, та бути підставою для висновку про відсутність істотного порушення умови договору оренди, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору оренди є його оплатний характер, відповідно до частини 1 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", при вирішенні спорів щодо розірвання договору оренди у зв`язку з несплатою орендарем платежів, господарським судам слід встановити, протягом яких конкретно місяців і якого року орендар не вносив орендну плату, в якому розмірі, в тому числі протягом яких місяців орендар взагалі не вносив орендну плату або вносив частково. При цьому погашення орендарем заборгованості до або після подання позову орендодавцем не має правового значення для вирішення такого спору, оскільки законодавець пов`язує виникнення права орендодавця відмовитися від договору оренди, а саме з фактом невнесення орендної плати протягом трьох місяців підряд.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині розірвання договору оренди.

Позовні вимоги в частині виселення відповідача також підлягають задоволенню господарським судом, з наступних мотивів.

Умовами п.4.7. договору оренди встановлено, що після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду. Та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової об`єкта оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Цьому кореспондує положення ч.1 ст. 785 ЦК України, відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи, що відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо встановлених судом обставин та не наведено будь-яких інших обставин, які спростовують позовні вимоги, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 6 306,00 грн. /за три позовні вимоги/, що вбачається із платіжного доручення № 581 від 20.11.2020 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у повному обсязі, судовий збір у розмірі 4 204,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - задовольнити у повному обсязі.

2. Розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 203/203 від 06.04.2010 року, який укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та фізичною особою-підприємцем Алієвим Автанділом.

3. Виселити фізичну особу-підприємця Алієва Автанділа /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / з нежитлових приміщень цокольного поверху, загальною площею 48,4 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 159 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса - 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: /.

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця Алієва Автанділа /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради /, адреса - 65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, e-mail: / судовий збір у розмірі 4 204,00 грн. /чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 26 квітня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко