ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа №914/2350/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - М.Б. Желік

- О.С. Скрипчук

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра

на рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020

у справі № 914/2350/18

за позовом: ОСОБА_1

до: ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра

про: стягнення 170600,89 грн.

у межах провадження у справі №914/2350/18

за заявою: ТзОВ Львівський завод РЕМА

до: ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра

про: банкрутство

за участю представників:

від позивача Кротов В.Є. представник.

від відповідача Камінська С.М. представник (довіреність №02/112 від 04.01.21)

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.09.2020, суддя Морозюк А.Я., позов ОСОБА_1 було задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра на користь ОСОБА_1 34 497 грн. 01 коп. - заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті), 136 103 грн. 88 коп. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті), та 1 921 грн. 00 коп. - судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра в дохід Державного бюджету України 638 грн. 01 коп. судового збору.

З даним рішенням не погодилося ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно винесене при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що судом порушено норми ст. 117 Кодексу законів про працю України. Апелянт наголосив, що відсутня його вина у невчасному розрахунку з позивачем, оскільки було накладено арешти на його рахунки.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Західного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 судову справу №914/2350/18 було розподілено головуючому судді Мирутенку О.Л. та іншим суддям, а саме: Желік М.Б. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 апеляційну скаргу ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра на рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 у справі №914/2350/18 було залишено без руху. Надано строк ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра до 12 листопада 2020 року для усунення вказаних судом недоліків при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра на рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 у справі №914/2350/18.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 було призначено справу до розгляду на 25.01.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 відкладено розгляд справи на 01.03.2021.

26.02.2021 на адресу апеляційного суду від апелянта надійшли додаткові письмові пояснення в яких він просив відмовити позивачу у стягненні 131274,30 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Скрипчук О.С. розгляд справи 01.03.2021 не відбувся.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 було призначено справу до розгляду на 15.03.2021.

10.03.2021 на адресу апеляційного суду від позивача по справі надійшли заперечення на додаткові письмові пояснення апелянта.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Мирутенка О.Л. розгляд справи 15.03.2021 не відбувся.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 було призначено справу до розгляду на 26.04.2021.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 у справі №914/2350/18 скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області, у межах провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра, з позовом до відповідача: Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра про стягнення 97667,53 грн, в тому числі 35496,43 грн нарахованої та невиплаченої заробітної плати з урахуванням вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, та 62 171 грн 10 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку (з врахуванням заяви про виправлення описки від 20.01.2020).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.01.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра, та відкрито провадження у справі; підготовче засідання призначено на 04.02.2020.; витребувано у ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра письмове повідомлення (довідку) про нараховану та не виплачену ОСОБА_1 заробітну плату, суми нарахованих та не виплачених вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку.

04.02.2020 позивач подав на адресу суду першої інстанції заяву, в якій вказує на те, що станом на 04.02.2020 ним не отримано відзиву на позовну заяву через що він позбавлений можливості виконати вимоги ухвали суду. Крім того 03.01.2020 та 24.01.2020 відповідачем були здійснені платежі на зарплатну картку позивача в розмірах 1000, 00 грн., у зв`язку з чим позивач зменшує позовні вимоги на 2 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.02.2020 підготовче засідання відкладено на 03.03.2020. Повторно витребувано у ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра письмове повідомлення (довідку) про нараховану та не виплачену ОСОБА_1 заробітну плату, суми нарахованих та не виплачених вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку.

13.02.2020 відповідач подав на адресу суду першої інстанції супровідним листом №112/1567юр. від 13.02.2020 копію наказу №ІВКз00398 від 12.07.2019, копії розрахунків при звільненні №ІВКз00309 від 17.07.2019 (компенсація відпустки та вихідної допомоги); копію розрахунку середнього заробітку; копію відомостей виплати нарахувань, докази надіслання документів позивачу.

27.02.2020 від позивача на адресу суду першої інстанції надійшла відповідь від 23.02.2020 на відзив відповідача на позовну заяву та уточнення розрахунку, в якій зазначено, що викладені у відзиві відповідача твердження є безпідставними, а також що враховуючи надіслані відповідачем довідки про заробітну плату, розрахунок середнього заробітку, відомості виплати нарахувань за період березень-грудень 2019 року, станом на день подання даного відзиву заборгованість відповідача по заробітній платі складає 35497,01 грн., таким чином сума середнього заробітку складає 91229,05 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра про стягнення 97 667,53 грн залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк у 5 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме надати докази сплати судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2020 (після усунення позивачем недоліків на виконання ухвали суду від 03.03.2020 про залишення позовної заяви без руху) розгляд справи продовжено, дату підготовчого засідання ухвалено визначити після закінчення карантинних заходів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.06.2020 підготовче засідання призначено на 25.08.2020.

25.08.2020 від позивача на адресу суду першої інстанції надійшла заява про уточнення позовних вимог від 19.08.2020, в якій позивач зазначив, що 11.06.2020 відповідачем проведено часткове погашення заборгованості в розмірі 1000,00 грн., таким чином заборгованість відповідача з невиплаченої заробітної плати з урахуванням вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку складає 34497,01 грн. Окрім цього сума середнього заробітку за період з 16.07.2019 по дату подання заяви про уточнення 19.08.2020 складає 136103,88 грн. Таким чином загальна сума заборгованості станом на 19.08.2020 складає 170600,89 грн., яку позивач просив стягнути.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.08.2020 заяву позивача про уточнення позовних вимог від 19.08.2020 прийнято до розгляду; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні 24.09.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що у період з 18.09.2007 по 15.07.2019 він знаходився у трудових відносинах з ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра та 15.07.2019 був звільнений з роботи згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з скороченням штату працівників. На момент звільнення у відповідача перед позивачем залишалась непогашена заборгованість по заробітній платі з урахуванням вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку за період березень-липень 2019 на загальну суму 40316,87 грн, проте жодних розрахунків при звільнені здійснено не було. В подальшому відповідачем заборгованість по заробітній платі частково було погашено, однак ще залишилась непогашеною заборгованість по зарплаті в розмірі 34 497,01 грн. (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 19.08.2020). Також у зв`язку з тим, що відповідач не здійснив повний розрахунок з позивачем при звільнені, позивач у відповідності до ст. 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 16.07.2019 по 19.08.2020 в розмірі 136103,88 грн. (згідно заяви про уточнення позовних вимог від 19.08.2020).

Також позивач не погоджується з доводами відповідача про те, що оскільки на банківські рахунки відповідача було накладено арешти у нього відсутня вина у непроведенні вчасного розрахунку при звільненні, та вважає, що наявність арештів та відсутність коштів роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги посилається на те, що органами державної виконавчої служби в межах виконавчих проваджень накладено арешти на його грошові кошти. Ухвалою суду від 17.12.2019 у справі №914/2350/18 скасовано арешти, які були накладені на кошти відповідача з метою здійснення виплати заробітної плати працівникам ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра. Отже товариство вчиняло всі необхідні дії для того щоб здійснювалась вчасно виплата зарплат, що свідчить про відсутність вини роботодавця.

Господарським судом Львівської області ухвалою від 03.01.2019 відкрито провадження у справі №914/2350/18 про банкрутство відповідача - ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра. На даний час справа №914/2350/18 перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно із ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Згідно із ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Відтак, позов ОСОБА_1 підлягає розгляду Господарським судом Львівської області в межах провадження у справі № 914/2350/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, позивач - ОСОБА_1 з 18.09.2007 знаходився у трудових відносинах із відповідачем - ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра, про що також свідчать відповідні записи у трудовій книжці позивача.

Наказом №ІВКз00398 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 12.07.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади старшого майстра, в порядку п. 1 ст. 40 Кодексу Законів про працю України, у зв`язку із скороченням штату працівників.

Як зазначено у позовній заяві на момент звільнення з роботи у відповідача перед позивачем існувала заборгованість по заробітній платі за період березень 2019 - липень 2019 з врахуванням вихідної допомоги та компенсації за невикористану відпустку, яку в подальшому відповідачем було частково погашено. У позовній заяві позивач звернув увагу також на те, що на його лист від 18.11.2019 про надання письмового повідомлення щодо нарахованих сум, належних працівникові при звільнені, відповідач відповіді не надав у зв`язку з чим просив суд витребувати такі дані у відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач на виконання вимог ухвали суду від 08.01.2020 супровідним листом №112/1567юр. від 13.02.2020 надав здійсненні ним копії розрахунків при звільненні №ІВКз00309 від 17.07.2019, згідно яких компенсація відпустки на дату звільнення 15.07.2019 складала 11102,84 грн. та вихідна допомога складала 8643,02 грн. Також відповідач надав копію розрахунку середнього заробітку за травень, червень 2019, в якому відобразив, що розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 493,13 грн., та середній заробіток за період з 16.07.2019 по 24.12.2019 складає 56 216,82 грн. Також відповідач надав копію відомості виплати нарахувань, період: березень 2019 грудень 2019, в якій відображено, що ОСОБА_1 було здійснено ряд виплат у період з 07.05.2019 по 21.01.2020, та що невиплаченими залишились ще 35 497,01 грн. У відомість виплати нарахувань, період: березень 2019 р. грудень 2019 р., відповідачем внесено також проведені ним оплати 03.01.2020 на суму 1000,00 грн та 21.01.2020 на суму 1000,00 грн і з врахуванням вказаних оплат заборгованість перед позивачем станом на 21.01.2020 відповідачем визначено в розмірі 35 497,01 грн.

Позивач погодився з визначеним відповідачем розміром середньоденної заробітної плати - 493,13 грн та заборгованістю по зарплаті в розмірі 35497,01 грн., про що ним зазначено у відповіді від 23.02.2020 на відзив відповідача на позовну заяву (надійшла до суду 27.02.2020 за вхідним №10134/20).

11.06.2020 відповідачем проведено на користь позивача черговий платіж на загальну суму 1000,00 грн (про що свідчить надана позивачем банківська виписка про зарахування заробітної плати), у зв`язку з чим позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог від 19.08.2020 (прийнята ухвалою суду від 25.08.2020 до розгляду), в якій він зазначає про проведену відповідачем 11.06.2020 оплату та просить стягнути з відповідача заборгованість з невиплаченої заробітної плати з урахуванням вихідної допомоги, компенсації за не використану відпустку в розмірі 34 497,01 грн та середній заробіток за період з 16.07.2019 по 19.08.2020 в розмірі 136 103,88 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України Про оплату праці, ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Матеріалами справи підтверджується, що на день звільнення позивача 15.07.2019 року та на час розгляду справи в суді прешої інстанції існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати, яка з врахуванням проведених відповідачем оплат в процесі розгляду справи, складає 34497,01 грн, відповідач доказів погашення вказаної суми на дату судового засідання суду першої інстанції не надав, відтак позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованіості з невиплаченої заробітної плати з урахуванням вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку в розмірі 34497,01 грн обгрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 р. №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу , а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно правової позиції Верховного суду України в справі за № 6-76 цс 14 (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року), передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Порушення процедури про банкрутство роботодавця не може свідчити про відсутність вини роботодавця в невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов`язку сплатити зазначені кошти.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Пунктами 5, 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Як вже вище зазначено, відповідачем у розрахунку середнього заробітку визначено середньоденну заробітну плату позивача в розмірі 493,13 грн. У заяві про уточнення позовних вимог від 19.08.2020 позивачем враховано визначений відповідачем розмір середньоденної заробітної плати (493,13 грн.) та визначено, що середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку при звільнені за період з 16.07.2020 по 19.08.2020 (в якому 276 робочих днів) складає 136 103,88 грн.

Господарський суд Львівської області задовольнив вказані позовні вимоги повністю. Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Сума середнього заробітку позивача на день подання позовної заяви 24.12.2019 склала: 493,13 грн/1 відпр. день х185 роб днів=91229,05 грн.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені є спеціальним заходом відповідальності роботодавця. З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду доходить до висновку, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України. Таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми.

В даному випадку тривалий час розгляду справи судом першої інстанції став підставою для збільшення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку. Вини відповідача в цьому немає. Розмір недоплаченої суми позивачу складає 34 497 грн. 01 коп. - заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку.

З огляду на зазначені обставини апеляційний суд приходить до висновку про можливість зменшити розмір стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені до суми, заявленої на день подання позовної заяви 24.12.2019.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, слід зазначити, що як роз`яснено абзацом 5 п.6 Постанови Верховного суду України №13 від 24.12.1999р. Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно правової позиції Верховного Cуду у справі за №359/10023/16-ц (постанова Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.07.2018 року), суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховується без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

За таких обставин справи колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 34 497 грн. 01 коп. - заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті) обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Що ж стосується твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм ст. 117 Кодексу законів про працю України, то колегія суддів їх відхиляє як безпідставні та такі, що спростовані матеріалами справи.

Щодо доводів апелянта про відсутність його вини у непроведенні вчасного розрахунку при звільненні оскільки на банківські рахунки ПрАТ Львівський електроламповий завод Іскра в межах відкритих органами ДВС виконавчих проваджень накладено арешти, то апеляційний суд погоджується з позивачем, що порушення процедури банкрутства відносно боржника та накладення арештів на його рахунки не може свідчити про відсутність вини відповідача та не є підставою для звільнення відповідача, як роботодавця, від обов`язку сплатити зазначені кошти.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 по справі №914/2350/18 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 136 103 грн. 88 коп. підлягає скасуванню. Позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку слід задовольнити частково, а саме стягнути з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра на користь ОСОБА_1 91229 грн. 05 коп. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті). В решті заявлених вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ПАТ Львівський електроламповий завод Іскра задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №914/2350/18 скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 44874,83 грн.

Постановити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Львівської області від 24.09.2020 року у справі №914/2350/18 в наступній редакції:

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Львівський електроламповий завод Іскра (79066, м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 00214244) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 34 497 грн. 01 коп. - заробітної плати, вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті), 91229 грн. 05 коп. - середнього заробітку за весь час затримки розрахунку (з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів і зборів, при виплаті), та 1921 грн. 00 коп. - судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: М.Б. Желік

О.С. Скрипчук

Повний текст постанови виготовлено 29.04.2021