РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/1987/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»

про стягнення 26542,85 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення 60422,79 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов`язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв`язку із завданням шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/171522461, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 17.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 відкрито провадження у справі №910/1987/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

03.04.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що автомобіль Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , мав пошкодження до ДТП, яка сталась 07.08.2019. Крім того, відповідач вказав про наявність підстав для визначення вартості відновлювального ремонту вказаного ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

При цьому, відповідачем було подано клопотання про призначення у справі експертизи, в якому відповідач просив суд поставити на вирішення експертів питання:

1) чи має транспортний засіб Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , пошкодження, які не відносяться до ДТП, що сталась 07.08.2019?;

2) якщо має, то які саме?;

3) яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та за вирахуванням пошкоджень, які не відносяться до ДТП, яка сталась 07.08.2019?

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.04.2020.

09.04.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 призначено судову експертизу у справі №910/1987/20, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; на вирішення експерту поставлено питання: 1) Чи мав транспортний засіб Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , станом на 07.08.2019 пошкодження кузова, кабіни чи рами, які не відносяться до пошкоджень, що були утворені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_2 ? 2) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_2 ? Зупинено провадження у справі №910/1987/20 до закінчення проведення судової експертизи.

01.07.2020 до суду надійшло клопотання №13-3/202 від 18.06.2020 судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Новоселецького В.В. про витребування документів та вихідних даних для проведення експертизи, погодження більш тривалого ніж два місяці строку виконання дослідження, надання підтвердження оплати експертизи та уточнення запитання, поставленого на вирішення судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 було поновлено провадження у справі № 910/1987/20, задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Новоселецького В.В. задоволено та зобов`язано сторін надати витребувані експертом матеріали необхідні для проведення експертизи, та зупинено провадження у справі.

20.07.2020 та 10.08.2020 представниками сторін було виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 та надано витребувані експертом та судом документи.

17.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення від Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про неможливість проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 поновлено провадження у справі №910/1987/20, розгляд справи призначено на 09.09.2020.

Судове засідання, призначене на 09.09.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Спичака О.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 розгляд справи призначено на 06.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 призначено судову експертизу у справі №910/1987/20, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; на вирішення експерту поставлено питання: 1) Чи мав транспортний засіб Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 станом на 07.08.2019 пошкодження кузова, кабіни чи рами, які не відносяться до пошкоджень, що були утворені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 ? 2) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 ? Зупинено провадження у справі №910/1987/20 до закінчення проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 уточнено поставлені на вирішення судового експерта питання, виклавши їх в наступній редакції: «Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу виключно внаслідок його зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.08.2019?»; зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ» надати суду в строк до 11.12.2020 інформацію, яка саме частина кузову чи складова частина автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , має деформацію без пошкодження лакофарбового покриття з кольоровими фотографіями, які підтверджують її наявність, та докази, що саме дана деталь пошкоджена не внаслідок події, яка сталась 07.08.2019; надано судовому експерту дозвіл проводити експертне дослідження без огляду автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , за матеріалами справи; погоджено термін виконання експертного дослідження понад 2 місяці.

17.03.2021 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/1987/20 разом з Висновком експерта №СЕ-19/111-20/55490-АВ від 09.03.2021, складеним за результатами проведеної експертизи у справі №910/1987/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2021 поновлено провадження у справі №910/1987/20; підготовче засідання призначено на 14.04.2021.

12.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 26542,85 грн.

У підготовчому засіданні 14.04.2021 вказана заява була прийнята судом до розгляду, у зв`язку з чим справа розглядається з новою ціною позову - 26542,85 грн.

У підготовчому засіданні 14.04.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.04.2021.

Представник позивача у судове засідання 28.04.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем 19.04.2021 (за ідентифікатором пошуку 792).

При цьому, 27.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 28.04.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем 19.04.2021 (за ідентифікатором пошуку 806).

У судовому засіданні 28.04.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови Дарницького районного суду мста Києва від 30.08.2019 у справі №753/16483/19, яка набрала законної сили, встановлено, що 07.08.2019 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_2 , порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

27.06.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1364/19-Т/ЗП115, предметом якого є страхування майнових інтересів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 16 Договору добровільного страхування наземного транспорту №1364/19-Т/ЗП115 від 27.06.2019 строк його дії встановлено з 28.06.2019 до 28.06.2020.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту №16144/1 від 03.10.2019, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕАК «Довіра», вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , становить 89655,94 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №БД-0000585 від 13.08.2019, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Київ», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , становить 79644,96 грн.

Крім того, згідно з рахунком-фактурою №БД-0000704 від 30.09.2019, виставленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Київ», вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , становить 8730,00 грн.

На підставі Страхового акту №006.01268419-1 від 23.08.2019, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», на суму 79644,96 грн, позивачем 09.09.2019 було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №1364/19-Т/ЗП115 від 27.06.2019 у розмірі 79644,96 грн (на рахунок СТО), що підтверджується платіжним дорученням №51689960 від 09.09.2019.

Також, на підставі Страхового акту №006.01268419-2 від 01.10.2019, складеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування», на суму 8730,00 грн, позивачем 03.10.2019 було виплачено страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №1364/19-Т/ЗП115 від 27.06.2019 у розмірі 8730,00 грн (на рахунок СТО), що підтверджується платіжним дорученням №57325315 від 03.10.2019.

Таким чином, загальний розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №1364/19-Т/ЗП115 від 27.06.2019 становить 88374,96 грн.

Судом встановлено, що станом на дату ДТП (07.08.2019) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підстав Полісу ЕР/171522461 (франшиза - 2000,00 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн).

Позивач звернувся до відповідача з Претензією від 23.09.2019 та з Доповненням до претензії від 07.10.2019, в яких просив здійснити виплату страхового відшкодування за Полісом ЕР/171522461 у сумі 88374,96 грн.

Однак, листом від 22.10.2019 відповідач повідомив позивача про виплату страхового відшкодування за Полісом ЕР/171522461 у розмірі 23333,17 грн, а листом від 23.10.2019 - страхового відшкодування у розмірі 2619,00 грн, що разом становить 25952,17 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем було виплачено позивачу страхове відшкодування за Полісом ЕР/171522461 у розмірі 25952,17 грн, у зв`язку з чим, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування за Полісом ЕР/171522461 у розмірі 60422,79 грн (88374,96 грн - «мінус» 25952,17 грн - «мінус» 2000,00 грн франшизи).

12.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 26542,85 грн.

У підготовчому засіданні 14.04.2021 вказана заява була прийнята судом до розгляду, у зв`язку з чим справа розглядається з новою ціною позову - 26542,85 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те що автомобіль Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , мав пошкодження до ДТП, яка сталась 07.08.2019. Крім того, відповідач вказав про наявність підстав для визначення вартості відновлювального ремонту вказаного ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 , станом на дату ДТП (07.08.2019) була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/171522461, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Toyota, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , покладається на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з п. п. 4.3. та 4.4. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

З метою встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 було призначено судову експертизу у справі №910/1987/20, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; на вирішення експерту поставлено питання: 1) Чи мав транспортний засіб Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 станом на 07.08.2019 пошкодження кузова, кабіни чи рами, які не відносяться до пошкоджень, що були утворені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 ? 2) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.08.2019 у м. Київ, по вул. Драгоманова, 14 за участю автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_2 ? Зупинено провадження у справі №910/1987/20 до закінчення проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 уточнено поставлені на вирішення судового експерта питання, виклавши їх в наступній редакції: «Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу виключно внаслідок його зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 07.08.2019?»; зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ» надати суду в строк до 11.12.2020 інформацію, яка саме частина кузову чи складова частина автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , має деформацію без пошкодження лакофарбового покриття з кольоровими фотографіями, які підтверджують її наявність, та докази, що саме дана деталь пошкоджена не внаслідок події, яка сталась 07.08.2019; надано судовому експерту дозвіл проводити експертне дослідження без огляду автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , за матеріалами справи; погоджено термін виконання експертного дослідження понад 2 місяці.

У Висновку експерта №СЕ-19/111-20/55490-АВ від 09.03.2021, складеному за результатами проведеної у справі №910/1987/20 судової експертизи, судовим експертом встановлено, що відповідно до п. 7.38 Методики значення коефіцієнта фізичного зносу приймається рівним нулю для складників легкових автомобілів виробництва країн СНД зі строком експлуатації до 5 років та 7 років - для інших легкових КТЗ. Строк експлуатації автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , складає 2,42 років, тобто менше ніж 7 років. Однак, одним із винятком стосовно використання зазначених вимог є складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ, які мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до п. 1.6 розділу І Методики. На досліджуваному КТЗ Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , присутні пошкодження у вигляді деформації крила переднього правого. Тому в даному випадку визначаємо коефіцієнт фізичного зносу.

Враховуючи викладені обставини, за результатами проведеної експертизи, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, пошкодженого в результаті ДТП, яка сталась 07.08.2019, становить 54495,02 грн. (коефіцієнт фізичного зносу становить 0,29).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд зазначає, що Висновок експерта №СЕ-19/111-20/55490-АВ від 09.03.2021 приймається судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження встановлених в ньому обставин, зокрема, щодо коефіцієнта фізичного зносу ТЗ Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 (Ез = 0,29) та вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля - 54495,02 грн.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/171522461 становить 2000,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 100000,00 грн.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/171522461 у межах фактично здійснених ним витрат (88374,96 грн.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Ravon R2, державний номер НОМЕР_1 (54495,02 грн - з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу), беручи до уваги розмір франшизи за Полісом ЕР/171522461 (2000,00 грн), ліміт відповідальності (100000,00 грн) та здійснену відповідачем виплату страхового відшкодування у сумі 25952,17 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхового відшкодування у розмірі 26542,85 грн (відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог) підлягають задоволенню у повному обсязі.

18.12.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом встановлено, що 11.01.2019 між адвокатом Даниловим А.Г. (адвокат) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (довіритель) укладено Договір №110119/А про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбаченими цим договором, а довіритель зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 3.1 Договору за правову допомогу, передбачену договором, довіритель сплачує адвокату винагороду у розмірі, визначеному додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору розмір оплати праці адвоката, умови та порядок розрахунків визначаються сторонами в додатках до цього договору.

За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватися у вигляді передоплати або авансу (п. 4.2 Договору).

Адвокатом Даниловим А.Г. долучено до матеріалів справи копію Акту виконаних робіт, в якому зазначено, що адвокатом були надані наступні послуги:

1) визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації - 2 години - 2000,00 грн;

2) аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та аналіз судової практики Верховного Суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді - 3 години - 3000,00 грн;

3) підготовка позовної заяви та формування пакету документів за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації - 4 години - 4000,00 грн

Судом встановлено, що адвокатом Даниловим А.Г. було виставлено позивачу рахунок №910/1987/20-г від 01.12.2020 (оплата за надання правової допомоги відповідно до Договору №110119/А від 11.01.2019 про надання правової допомоги у справі №910/1987/20-г) на суму 9000 грн.

09.12.2020 на підставі вказаного рахунку позивачем були сплачені на користь адвоката Данилова А.Г. грошові кошти у розмірі 9000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №66778102 від 09.12.2020 (призначення платежу - оплата за надання правової допомоги відповідно до Договору №110119/А від 11.01.2019 про надання правової допомоги у справі №910/1987/20-г).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Таким чином, у випадку неподання стороною попереднього розрахунку суми витрат на правову допомогу адвоката, суд може відмовити у їх відшкодуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заявлялось у позовній заяві про стягнення витрат на правову допомогу адвоката, не наводилось орієнтованого (попереднього) розрахунку витрат на правову допомогу адвоката.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана представником - адвокатом Даниловою Т.А. (ордер ЗП№021676; свідоцтво №336, договір про надання правової допомоги №010218-1 від 01.02.2018), а не адвокатом Даниловим А.Г., який, за його твердженням, надавав правову допомогу у даній справі (конкретний перелік видів правової допомоги наведений в акті виконаних робіт).

При цьому, й наявна в матеріалах справи претензія, адресована відповідачу, підписана представником - адвокатом Даниловою Т.А., а не адвокатом Даниловим А.Г.

Таким чином, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, суд критично оцінює твердження адвоката Данилова А.Г., що саме він надавав позивачу саме ті послуги, які наведені в акті виконаних робіт та вартість яких просить стягнути з відповідача, а саме:

1) визначення підсудності розгляду позовної заяви, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, аналіз правового конфлікту, надання правової інформації - 2 години - 2000,00 грн;

2) аналіз діючого законодавства з питань відшкодування шкоди в порядку суброгації, заподіяної в результаті ДТП, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та аналіз судової практики Верховного Суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді - 3 години - 3000,00 грн;

3) підготовка позовної заяви та формування пакету документів за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації - 4 години - 4000,00 грн.

Такі види послуг адвоката фактично надаються до складення та формування позовної заяви. А в матеріалах справи відсутні докази того, що всі наведені види послуг надавалися саме адвокатом Даниловим А.Г.

Крім того, суд зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

У постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі №509/5043/17 (провадження № 61-5662св20) зазначено, що «на підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги адвокат надав до суду копію договору про надання професійної правничої допомоги від 02 червня 2020 року № 3/20, копію ордера від 16 червня 2020 року та квитанцію від 02 червня 2020 року на суму 3000,00 грн. Водночас представник не надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тому немає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу».

Суд зазначає, що позивачем в даній справі не надано суду розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, суд зазначає, що інформація, яка міститься в акті приймання правничої допомоги, зокрема перелік наданих послуг та розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на правову допомогу адвоката у справі №910/1987/20.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40; ідентифікаційний код: 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322) страхове відшкодування у розмірі 26542 (двадцять шість тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 85 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у відшкодуванні витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 9000,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 29.04.2021.

Суддя О.М. Спичак