ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021м. ДніпроСправа № 904/1275/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури, Дніпропетровська область, м. Дніпро в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен", Дніпропетровська область, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Піщанська сільська рада, Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Піщанка

про скасування державної реєстрації права оренди та витребування земельної ділянки

Представники:

від прокуратури: Карпенко О.І., службове посвідчення №058556 від 14.12.20;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернулась до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен", в якій просить суд:

- скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен», на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Поповим О.О № 54674347 від 20.10.2020 з одночасним припиненням речових прав товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен» на вказану земельну ділянку (номер запису про право 38750999);

- витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Ухвалою від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Піщанську сільську раду (51283, Дніпропетровська область, Новомосковський р-н, с. Піщанка, вул. Центральна, буд. 4, ідентифікаційний код 04338836); постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.03.2021.

15.03.2021 третя особа подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Піщанської сільської ради, зазначила що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

16.03.2021 представник позивача подав до суду пояснення.

17.03.2021 до підготовчого засідання з`явились представники позивача та прокуратури.

17.03.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача. До суду повернулось поштове відправлення (ухвала суду) з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою». Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

17.03.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник третьої особи. Подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Ухвалою від 17.03.2021 відкладено підготовче засідання на 05.04.2021.

01.04.2021 до суду надійшли пояснення від прокуратури.

05.04.2021 до підготовчого засідання з`явились представники прокуратури та позивача.

05.04.2021 до підготовчого засідання не з`явився представник відповідача. До суду повернулось поштове відправлення (ухвала суду) з позначкою "адресат відсутній". Як убачається з матеріалів справи, адреса відповідача відповідає адресі, що вказана у позовній заяві, та відповідає зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

05.04.2021до підготовчого засідання не з`явився представник третьої особи. Про дату, час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином 23.03.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвала суду).

Ухвалою суду від 05.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 28.04.2021.

У судове засідання 28.04.2021 з`явився прокурор; представники позивача, відповідача, третьої особи не з`явились.

Позивач 27.04.2021 подав клопотання про відкладення судового засідання. Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

В матеріалах справи наявні пояснення позивача та третьої особи. Щодо відповідача: суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 вказав: « Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду».

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Поповим О.О. (державний реєстратор) прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54674347.

На підставі цього рішення державним реєстратором вчинено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38750999 від 15.10.2020 про реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" () земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району.

Підставою виникнення речового права зазначено договір оренди № 29/03-01/20ДО від 03.01.2020, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен". Строк дії 10 років, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Згідно договору оренди земельної ділянки 29/03-01/20ДО від 03.01.2020, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області в особі начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницької О.Д., яка діє на підставі довіреності від 25.02.2019 № 13-1-0.25-006/11-19 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" в особі директора Амур П.Г. (орендар) орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населеного пункту біля території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки кадастровий номер кадастровий номер :01:064:1000, загальною площею 96,8773 га (п.п.1.1., 2.1- 2.3. договору оренди).

Строк дії договору оренди 10 років (п.3.1. договору).

Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації цього права відповідно до законодавства (п. 3.2. договору).

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.02.2021 № 10-4-0.61-834/2-21, довіреність від 25.02.2019 № 13-1-0.25-006/11-19 на укладання договору оренди спірної земельної ділянки на ім`я начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницької О.Д. не видавалась (а.с.21-22).

Прокурор зазначає, що в матеріалах реєстраційної справи міститься копія наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 4-2658/15-19-СГ від 23.12.2019 про передачу в оренду ТОВ «Агро-Мен» зазначеної земельної ділянки. Проте, договір оренди земельної ділянки не містить посилань на вказаний наказ та підставою реєстрації права оренди також не вказано зазначений наказ.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наказ про відведення про передачу в оренду ТОВ «Агро-Мен» спірної земельної ділянки № 4-2658/15-19-СГ від 23.12.2019 не приймався.

Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області подало до суду пояснення, в яких зазначило, що наказ про передачу в оренду та укладення договору оренди земельної ділянки площею 96, 8773 га із кадастровим номером :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області не видавався; довіреність на укладання договору оренди спірної земельної ділянки на ім`я начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницькій О.Д. - не надавалась; договір оренди спірної земельної ділянки від імені Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - не оформлявся та підписом не засвідчувався; акт приймання - передачі земельної ділянки не підписувався. Дії з боку Головного управляння Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:064:1000, за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області - не вчинялись. Окремо зазначило, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.12.2019 № 1027-вд Омельницька Олеся Дмитрівна перебувала у щорічній основній оплачувальній відпустці з 02.01.2020 по 11.01.2020, що охоплює період укладення оспорюваного договору. Також, повідомило, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» від 29.10.2019 № 4-3223/15-19-СГ та згідно з Актом приймання - передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну власність, земельна ділянка з кадастровим номером :01:064:1000, площею 96, 8773 га була передана у комунальну власність.

Прокурор просить скасувати державну реєстрацію прав оренди за рішенням державного реєстратора та витребувати земельну ділянку площею 96,8773 га, яка вибула із володіння та користування державою за відсутності волі повноваженого органу та всупереч встановленому законом порядку.

Щодо вимоги прокурора про скасування державної реєстрації прав оренди за рішенням державного реєстратора суд зазначає таке.

Оцінюючи обраний прокурором спосіб судового захисту свого права, суд враховує нормативні положення частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Інший підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державним реєстратором є нотаріус. (п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. (ч.1 ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

За результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. (ч.1 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). (ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Зміст цієї правової норми свідчить про те, що допускаються такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому, ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Прокурор стверджує, що права власника земельної ділянки порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди за договором, який ним не укладався.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. (ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. (ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України).

В порушення статей 116, 122 Земельного кодексу України відповідач з відповідною заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення для надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не звертався, дозволу на розроблення такого проекту землеустрою не отримував; проектна документація щодо відведення спірної земельної ділянки відповідачу не розроблялася, проект землеустрою не погоджувався; рішення відповідного органу щодо передачі у користування відповідачу спірної земельної ділянки не приймалося; акт приймання-передачі земельної ділянки, що надається в оренду, не підписувався. Відповідних доказів сторонами до суду не надано.

Право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (ч. 1 ст. 407 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України).

Істотні умови договору оренди визначені ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Так, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У разі ж, якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, в наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін ( ч. 4 ст. 202 ЦК України).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. (ч. ст. 203 Цивільного кодексу України).

У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує ч. 2,3 ст215 Цивільного кодексу України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

Судом при розгляді даної справи установлено, що довіреність № 13-1-0.25-006/11-19 від 25.02.2019 начальнику відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницькій О.Д. на укладення з відповідачем договору 29/03-01/20ДО від 03.01.2020 оренди спірної земельної ділянки не видавалась, позивачем договір оренди земельної ділянки не оформлявся та не підписувався, печаткою не скріплювався.

Таким чином, слід дійти висновку, що такий договір між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" не укладався.

Тож підстави для державної реєстрації права оренди, суборенди на підставі рішення державного реєстратора, у приватного нотаріуса були відсутні.

Відтак, вимога прокурора про скасування державної реєстрації прав оренди на підставі рішення державного реєстратора щодо спірної земельної ділянки відповідає належному способу захисту та є законною й обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про витребування із незаконного володіння та користування товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ст. 321 Цивільного кодексу України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України).

Під час розгляду даної справи суд дійшов висновку, що договір оренди між Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" не укладався, оскільки довіреність від 25.02.2019 на укладання з відповідачем договору оренди земельної ділянки 29/03-01/20ДО від 03.01.2020 оренди спірної земельної ділянки на ім`я начальника відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Омельницької О.Д., не видавалась, договір оренди земельної ділянки не оформлявся та не підписувався, печаткою не скріплювався.

Як зазначено у пункті 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Доказів повернення спірної земельної ділянки відповідачами матеріали справи не містять. А тому вимога прокурора про витребування земельної ділянки на користь держави заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Таким чином, за встановлених судом обставин справи, позов прокурора підлягає задоволенню.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Таким чином "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 (п.п. 68,69,70 постанови).

Разом із цим, чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під «нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи.

Нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів»

Крім того, жодним нормативним актом не визначено переліку доказів, виключно на підставі яких суд має встановлювати наявність у прокурора підстав для реалізації конституційної функції представництва інтересів держави в суді.

В постанові від 24.04.2019 по справі № 911/1292/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив:

"18. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

19. Водночас, є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

20. ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін. У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи."

Прокурор надав належним чином засвідчені докази надсилання ним на адресу позивача у справі запиту від 21.01.2021 № 15/1-1/2вих-21 (а.с. 18-20) про надання інформації щодо передачі спірної земельної ділянки у користування та вжитих позивачем заходів до її повернення із незаконного володіння, користування суб`єктів господарювання.

Проте, згідно з відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 10-4-0.61-834/2-21 від 04.02.2021 (а.с. 21-22) заходи, направлені на скасування незаконних записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребування спірної земельної ділянки із незаконного володіння, ним не вживалось.

Листом № 15/1-252вих21 від 09.02.2021 прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про прийняте рішення про представництво інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про витребування від відповідачів у цій справі спірної земельної ділянки (а.с.37-38).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43).

Отже, у цій справі прокурор, звертаючись з позовом до суду, дотримався передбачених чинним законодавством вимог для представництва інтересів держави.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 6 810,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району, проведену за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен», на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Святовасилівської сільської ради Попова О.О № 54674347 від 20.10.2020 з одночасним припиненням речових прав товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен» на вказану земельну ділянку (номер запису про право 38750999).

Витребувати із незаконного володіння та користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Мен» земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 96,8773 га, кадастровий номер :01:064:1000, що розташована на території Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Мен" (49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Кишинівська, буд.12, ідентифікаційний код 43060749) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 38, ідентифікаційний код 02909938, МФО 820172, р/р 0291 в ДКСУ м.Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 810,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 30.04.2021

Суддя І.В. Мілєва