Господарський суд Рівненської області
"26" квітня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/80/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон - Прилад" б/н від 14.04.2021 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
про стягнення заборгованості в сумі 534 315,60 грн
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.02.2021 відкрито провадження у справі 918/80/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
09 квітня 2021 року судом прийнято рішення, яким, з урахуванням ухвали від 13.04.2021, позов Товариства до Підприємства про стягнення заборгованості в сумі 534 315,60 грн задоволено повністю. Стягнуто з Підприємства на користь Товариства 526 000 грн 00 коп. суму основного боргу, 2 511 грн 32 коп. 3% річних, 5 804 грн 28 коп. інфляційних втрат та 4 069 грн 73 коп. судового збору. Вирішено ухвалою суду після набрання рішенням законної сили повернути Товариству з Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 3 945,00 грн.
15 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява Товариства про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі 918/80/21.
Ухвалою суду від 15.04.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства про стягнення витрат на професійну правничу допомогу без виклику сторін та призначення судового засідання. Запропоновано Підприємству подати свої заперечення щодо заявленої суми витрат, понесених на професійну правничу допомогу у строк до 23.04.2021.
Відповідно до ч. ст. 244 господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
20 квітня 2021 року від Підприємства надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Розглянувши заяву Товариства про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням заперечень відповідача, суд виходив з такого.
Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Позивачем у позовній заяві наведено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які останній поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
За частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
09 квітня 2021 року судом у даній справі прийнято рішення, а 15.04.2021 позивач звернувся з заявою про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу адвоката з подачею відповідних доказів, тобто у строк визначений частиною 8 статті 129 ГПК.
До вказаної заяви, адвокатом Саніним О.О., яким надавалась правнича допомога позивачу у даній справі, додано копії договору б/№ від 10.01.2020 про надання правової допомоги (а.с. 74), додаткового договору №5 від 01.02.2021 (а.с. 73), акту прийому послуг від 14.04.2021 (а.с.74). До позовної заяви позивачем додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1491 від 08.01.2014 (а.с. 8), оригінал ордеру Серія АХ № 1038603 від 01.02.2021 на ім`я адвоката Саніна Арсенія Олександровича про надання правової допомоги позивачу (а.с. 10).
Так, з матеріалів справи вбачається, що 01.01.2020 між адвокатом Саніним Арсенієм Олександровичем та Товариством було укладено Договір про надання правової допомоги (далі Договір).
Згідно п.1.1. Договору, сторони домовились, що за цим договором адвокат приймає на себе доручення клієнта (Товариства) на надання правової допомоги з питань захисту прав та представлення інтересів клієнта в будь-яких цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, інших публічних та приватних правовідносинах, а клієнт, за дії адвоката з надання юридичної допомоги зобов`язується сплатити йому гонорар, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення клієнта.
У п. 3.1. Договору визначено, що за дії з надання юридичної допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі: згідно фактично виконаних робіт та надання послуг.
У відзиві Підприємства, що надійшов 17.02.2021 на адресу суду та запереченнях на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що надійшли 20.04.2021, відповідач заявив про зменшення розміру витрат на правову допомогу, вважає, що вартість витрат на правову допомогу є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи. Вказує, що: даний спір є не складним що підтверджується розглядом даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), не вимагав значного обсягу юридичної і технічної роботи; відповідач не заперечував щодо наявної заборгованості, отже складність справи дорівнювала часу необхідному для здійснення розрахунку компенсаційних нарахувань.
За наведених підстав, відповідач просив суд, зменшити розмір витрат позивача на професійну допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 2 000,00 грн.
Суд, стосовно наведених вище тверджень відповідача зазначає наступне.
Як зазначалось вище, у п. 3.1. Договору визначено, що за дії з надання юридичної допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар в розмірі: згідно фактично виконаних робіт та надання послуг.
14 квітня 2021 року було складено Акт №1 приймання послуг до Договору, відповідно до якого сторони засвідчили, що адвокатом Саніним А.О. була надана Товариству, а клієнтом прийнята, правова допомога за Договором, загальна вартість якої становить 7 000,00 грн. Вартість послуг визначена із розрахунку 1 година - 1000,00 грн. Виконавцем згідно акту були надані наступні послуги:
- вивчення матеріалів наданих клієнтом, аналіз законодавства та актуальної практики щодо застосування ст. 625 ЦК України - 1 година;
- написання (підготовка) позовної заяви до Підприємства про стягнення заборгованості за договором поставки; розрахунок 3% річних та інфляційних втрат - 3 години 20 хвилин;
- написання (підготовка) відповіді на відзив по справі - 2 години 25 хвилин;
- правове та інформаційне супроводження справи №918/80/21, яка перебуває в провадженні Господарського суду Рівненської області, моніторинг стану розгляду справи у ЄДРСР та порталі "Судова влада" - 0 годин 15 хвилин.
Отже, адвокатом наведено у акті приймання-передачі детальний опис виконаних ним робіт та кількість часу витраченого адвокатом.
Профільний Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає адвокатську діяльність через здійснення правової допомоги, а також визначає її види, серед яких ключове місце посідає представництво інтересів клієнта в судах.
Комплексне тлумачення ст. 42 та 126 ГПК України дають підстави для висновку, що таке представництво не обмежується участю в судовому засіданні та включає роботу адвоката поза його межами, в тому числі ознайомлення з матеріалами справи, збір та подання доказів і процесуальних документів, консультації клієнта.
У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Так, у поданих запереченнях відповідач заперечував проти заявленої до стягнення з відповідача правової допомоги, посилаючись на її завищений розмір.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що вартість витрат на правову допомогу є завищеною, необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи.
На переконання суду, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін не впливає на витрачений адвокатом час на підготовку процесуальних документів по справі, та на якість наданих адвокатом послуг, відтак, не повинен зменшувати вартості таких послуг, тим більше такий порядок провадження у справі передбачений нормами ГПК України.
Безпідставним є також заперечення відповідача з посиланням на те, що він не заперечував щодо наявної заборгованості, отже складність справи дорівнювала часу необхідному для здійснення розрахунку компенсаційних нарахувань, з огляду на те, що вимоги позивача включали основну заборгованість, яка не була погашена відповідачем в процесі розгляду справи, а судом прийнято рішення з даного питання.
Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що визначена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу не є завищеною та відповідає критеріям розумності їхньому розміру.
Таким чином, оскільки позивач заявив про розмір витрат на професійну правничу допомогу до прийняття рішення у даній справі, а відповідач не спростував їх неспівмірність, дослідивши подані докази та опис виконаних робіт, суд зазначає, що розмір витрат заявлений позивачем на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову.
Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про винесення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн. у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Еталон - Прилад" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 грн задовольнити.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано суддею 26.04.2021.
Суддя І.О. Пашкевич