ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/884/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 про повернення заяви про забезпечення доказів (суддя В.С. Петров, м.Одеса)

у справі № 916/884/21

за позовом Громадської організації «Товариство «Восток»

до Южненської міської ради

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 повернуто заяву Громадської організації «Товариство «Восток» про забезпечення доказів у справі №916/884/21.

10.04.2021 Громадська організація «Товариство «Восток» за допомогою засобів поштового зв`язку звернулась безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі №916/884/21, яку судом апеляційної інстанції отримано 12.04.2021.

На час надходження апеляційної скарги копії матеріалів справи № 916/884/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.04.2021 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 у справі №916/884/21 про повернення заяви про забезпечення доказів до надходження копій матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області надіслати копії матеріалів справи № 916/884/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.04.2021 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №916/884/21.

Ознайомившись з одержаними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України визначено форму і зміст апеляційної скарги.

Так, згідно із пунктом 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України «Про судовий збір».

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 вище означеного Закону за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу на місяць з 1 січня 2021 року для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень.

Таким чином, при поданні апеляційної скарги на вищевказану ухвалу суду має бути сплачений судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Однак, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не надано доказів сплати судового збору.

Водночас, при зверненні з апеляційною скаргою скаржник просив звільнити його від сплати судового збору.

Розглянувши вказане клопотання скаржника, колегія суддів виходить з наступного.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, апелянт послався на те, що положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» не встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

При цьому скаржник послався на судову практику, а саме: постанову Верховного Суду від 09.11.2020 у справі №904/2404/18 та постанову Верховного Суду від від 03.07.2019 у справі №911/1521/18.

У вказаних постановах судом касаційної інстанції зазначено про те, що оскільки Господарський процесуальний кодекс України (частина четверта статті 111 Господарського процесуального кодексу України) встановлює порядок, за яким при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, а, водночас, положеннями частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, то в даному випадку виникла юридична колізія. Касаційний суд, пославшись на принцип правової визначеності (певності) та практику Європейського Суду з прав людини, зазначив, що в даному випадку суд має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки.

Однак скаржник, звертаючись з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору та обґрунтовуючи таке клопотання частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», яким не встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, а також посилаючись на відповідну судову практику Верховного Суду, не врахував наведені вище по тексту цієї ухвали приписи пункту 2 частини третьої статті 258, частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України, частини першої статті 4, підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», якими слід керуватися при оскарженні будь-якої ухвали місцевого господарського суду.

Отже, враховуючи, що апелянт звертається до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою саме на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021, а не із заявою про забезпечення доказів (з якою він вже звертався до Господарського суду Одеської області та яка оскаржуваною ухвалою суду від 08.04.2021 була повернута судом), скаржником має бути сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у встановленому чинним законодавством порядку і розмірі, у зв`язку з чим правові підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, тому відповідне клопотання апелянта не підлягає задоволенню.

Пунктом 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно із частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, до матеріалів апеляційної скарги скаржником не додано належних та допустимих в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України доказів надсилання копії скарги відповідачу.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржником не виконані вимоги статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 08.04.2021 про повернення заяви про забезпечення доказів у справі №916/884/21 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити скаржнику, що якщо не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран