ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 справа № 914/3215/20

За позовом: Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України», с. Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область

до відповідача: Пустомитівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), м. Пустомити, Пустомитівський район, Львівська область

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фізичної особи - підприємця Бойко Андрія Богдановича, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Банюнин

про: зняття арешту з коштів боржника

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кравчук І. В.

Представники учасників справи:

позивача: Олійник Л.С.- представник, Побережна - Лоборчук О.В. - представник;

відповідача: Думальська М.В. - державний виконавець;

третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» до Пустомитівський районний відділ Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи - підприємця Бойко Андрія Богдановича про зняття арешту з коштів боржника.

Ухвалою суду від 28.12.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №914/3215/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.01.2021 р.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 13.01.2021 р. зареєстровано заперечення на позовну заяву відповідача.

Заперечення долучено до матеріалів справи.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 30.11.2020р. зареєстровано відзив на позовну заяву.

Відзив долучено до матеріалів справи.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 25.01.2021 р. зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи відповідача та клопотання позивача про оголошення перерву у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.01.2021р. підготовче засідання відкладено на 01.03.2021р.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 26.02.2021 р. зареєстровано клопотання про відкладення розгляду справи, подане позивачем. У поданому клопотанні позивач просить суд проведення підготовчого засідання у справі відкласти, оскільки відповідач - Пустомитівський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Мінюсту (м.Львів) списав в період січня-лютого поточного року частину коштів з рахунку позивача в обслуговуючому банку, розмістив ці кошти у себе на депозитному рахунку ДВС та через незалежні від них обставини до сьогодні не перерахував ці кошти ФОП Бойко Андрію Богдановичу (Третя особа).

Ухвалою суду від 01.03.2021р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №914/3215/20 на 30 днів з 27.02.2021р., підготовче засідання відкладено на 15.03.2021 р.

В судове засідання 15.03.2021 року представник позивача з`явився. У судовому засіданні представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зміст заяви про уточнення позовних вимог, а також матеріали даної справи, судом встановлено, що представником позивача до заяви про уточнення позовних вимог не долучено докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Зважаючи на вищевикладене, судом не прийнято до розгляду та повернуто заявнику відповідну заяву.

Ухвалою суду від 15.03.2021р. підготовче засідання відкладено на 29.03.2021р.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 15.03.2021р. зареєстровано заяву позивача про уточнення позовних вимог в порядку п. 3 ч. 2 ст. 182 ГПК України з доказами направлення такої відповідачу та третій особі. У прохальній частині заяви позивач просить суд: розглянути та прийняти до початку відкриття розгляду справи по суті уточнення позовних вимог у справі №914/3215/20 за позовною заявою Державного підприємства "Дослідне Господарство "Оброшине" Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України до Пустомитівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Мінюсту (м.Львів),за участю третьї особи,що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фізичної особи -підприємця Бойко Андрія Богдановича про зняття арешту з коштів боржника; зобов`язати відповідача - Пустомитівський районний відділ ДВС Західного міжрегіонального управління Мінюсту (мЛьвів) внести зміни до постанови про арешт коштів боржника від 08.10.2020 року в межах здійснення виконавчих дій виконавчого провадження ВП№63242563, шляхом направлення до обслуговуючої позивача банківської установи Ощадбанку на виконання копіїї постанови про звернення стягнення на грошові кошти боржника у межах суми звернення стягнення 351 529.95 грн. з урахуванням виконавчого збору (10% = 35152,99 грн.) та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн.

Суд долучив заяву про уточнення позовних вимог до справи, оцінюючи її як письмові пояснення по суті справи.

В судове засідання 29.03.2021року державний виконавець з`явився. Надав на розгляд суду відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 29.03.2021р. судом продовжено відповідачу строк на подачу відзиву та зобов`язано останнього надати суду відзив з дотриманням вимог п. 6 ч. 3, п. 1ч. 6 статті 165 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.03.2021р. підготовче засідання відкладено на 05.04.2021р.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 02.04.2021р. зареєстровано відзив на позовну заяву.

Відзив долучено до матеріалів справи.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 05.04.2021р. зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву та додаткові пояснення по справі.

Відповідь на відзив на позовну заяву та додаткові пояснення по справі долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 05.04.2021р. закрито підготовче провадження у справі №914/3215/20, розгляд справи №914/3215/20 по суті призначено на 19.04.2021 р.

14.04.2021 р. канцелярією Господарського суду Львівської області зареєстровано додаткові письмові пояснення по справі позивача.

В судове засідання 19.04.2021 р. представники позивача з`явились. Позовні вимоги підтримали повністю.

Канцелярією господарського суду 19.04.2021р. зареєстровано пояснення по справі Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України.

В судове засідання 19.04.2021 р. відповідач з`явився. Проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

В судове засідання 19.04.2021 р. представник третьої особи не з`явився. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання у справі повідомлявся завчасно засобами поштового зв`язку на адресу, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та згідно позовної заяви.

У судовому засіданні 19.04.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін.

Аргументи позивача.

Позивач просить суд зняти арешт з коштів, що містяться на рахунку в Філії Львівського обласного управління АТ Ощадбанку м. Львів МФО 325796 рах. НОМЕР_1 (UАН).

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що постановою державного виконавця Пустомитівського РВ ДВС ЗМУЮ (м. Львів) Думальською М.В. ВП№ 63242563 від 08.10.2020р. та ВП № 63242563 від 20.11.2020р. накладено арешт на кошти боржника.

У зв`язку із арештом коштів у підприємства виникла заборгованість з оплатою ПДВ - 60 880,00грн., податку з доходів фізичних осіб, 360 617,00грн., заробітної плати - 182 841,00грн., електороенерпї - 22684,00грн., закупівлі кормів для молочних порід великої рогатої худоби - 17 273,00грн.

Віповідач-Державний виконавець Пустомитівського районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Мінюсту (м.Львів) Думальська Марта Вікторівна відкрила виконавче провадження № 63242563 з порушенням вимог п.З ч.І ст.3,ч.5 п.1 ст.4,ч.2 ст.26 Закону України " Про виконавче провадження" та помилково, чи внаслідок описки, вказала в постановах від 08.10.2020 року про відкриття ВП № 63242563 та арешт майна боржника замість суми 351 529,95 грн. іншу суму, яка навіть не зазначена в резолютивній частині виконавчого документа, а саме помилково вказав

526 676, 92 грн.

Позивач сплатив третій особі в рахунок погашення заборгованості 150 000 грн.+ 262161,72 грн. - в березні ц.р. , що разом становить 412 161,72 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області №914/2778/19 від 05.03.2020 року про затвердження мирової угоди від 28.02.2020 року у справі № 914/2778/19 залишок заборгованості що підлягає до списання з нашого рахунку в банківській установі, де накладений арешт на кошти державного підприємства становить 88 956, 23 грн.: 501 117,95 грн. - 412 161,72 грн. - фактично сплачена сума = 88 956, 23 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач заперечив позовні вимоги повністю з наступних підстав.

08.10.2020, керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

08.10.2020 на підставі ст.ст. 3,27,40 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

08.10.2020 на підставі ст.42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до п.2 розділу VI Інструкції з примусового виконання рішень державним виконавцем винесено постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн. 08.10.2020 на підставі, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника на загальну суму заборгованості, із врахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, у розмірі 579 644,61 грн.

20.11.2020 державним виконавцем надіслано на адресу AT «Ощадбанк» вимогу про надання інформації щодо залишку коштів на відкритих рахунках боржника. Згідно відповіді на зазначену вимогу отримано інформацію про залишок коштів на рахунках боржника, а саме: рахунок номер (IBAN): НОМЕР_2 - 71275,98 (UАН)грн.; рахунок номер (IBAN): НОМЕР_3 - 0,00 (UAH)rpн.; рахунок номер (IBAN): НОМЕР_4 - 0,00 (UAH)rpн.

Також, у відповіді AT «Ощадбанк» на вказану вимогу повідомлено про те, що вказані вище рахунки відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунку (на рахунок), видачею грошей у готівковій формі, а також здійснення інший операцій.

Відтак, рахунок боржника, на який державним виконавцем на підставі постанови накладено арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково - касових операцій боржника. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Аргументи третьої особи.

Фізична особа-підприємець Бойко Андрій Богданович, як 3-тя особа в даній справі подав до суду заперечення проти заявлених позовних вимог, в яких просить суд відмовити у задоволенні заявлених вимог з наступних підстав.

АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість з накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_5 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення, а отже державним виконавцем під час винесення постанови про накладення арешту на кошти на рахунках дотримано вимоги закону.

Виконавцем був накладений арешт на кошти, розміщені на поточному рахунку боржника, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Підтвердженням цього слугує банківська виписка з рахунку ФОП Бойко Андрій Богданович, на який надходили кошти з рахунку боржника (№ НОМЕР_5 ).

Підставою для накладення арешту була ухвала №914/2778/19 від 05.03.2020 р., якою затверджено мирову угоду між Фізичною особою- підприємцем Бойко Андрій Богданович та Державним Підприємством «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України». Заява ДПДГ «Оброшине» ІСГ Карпатського регіону НААН України свідчить про зловживання своїми правами з метою отримання безпідставного звільнення від обов`язку виконувати судове рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2020р. у справі №914/2778/19 (головуючий суддя Коссак С.М.) заяву фізичної особи - підприємця Бойко Андрія Богдановича та Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України про затвердження мирової угоди задоволено; затверджено укладену сторонами мирову угоду у справі №914/2778/19.

Мирову угоду затверджено на таких умовах (п.1-4, 8-9, 11-15, 18 мирової угоди):

«Сторони домовились врегулювати спір по справі №914/2778/19 шляхом підписання та виконання даної мирової угоди.

Відповідач визнає свої зобов`язання по сплаті основної суми боргу перед Позивачем, який становить 493 712,26 грн. (Чотириста дев`яносто три тисячі сімсот дванадцять гривень 26 копійок), а також 7 405,69 грн. (Сім тисяч чотириста п`ять гривень 69 копійок) - сума судових витрат (судовий збір), в повному обсязі.

До моменту підписання мирової угоди Відповідач не сплатив жодної суми боргу. Відповідач зобов`язується та гарантує сплатити Позивачу основну суму боргу у розмірі 493 712,26 грн., а також 7 405,69 грн. - сума судових витрат (судовий збір) шляхом перерахування коштів за графіком сплати платежів в розмірах і в строки, встановлені в п.4 цієї Угоди.

Відповідач сплачує борг, зазначений у п.3 мирової угоди на умовах наступної розстрочки: - Номер Платежу - №1 - Сума погашення заборгованості - 50 000,00 грн.; - Дата погашення заборгованості - до 30 квітня 2020 р., - Номер Платежу - №2 - Сума погашення заборгованості - 112 779,4875 грн. - Дата погашення заборгованості - до 31 травня 2020 р.;- Номер Платежу - №3 - Сума погашення заборгованості - 112 779,4875 грн.- Дата погашення заборгованості - до 30 червня 2020 р.; - Номер Платежу - №4 - Сума погашення заборгованості - 112 779,4875 грн.- Дата погашення заборгованості - до 31 серпня 2020 р.; - Номер Платежу - №5 - Сума погашення заборгованості - 112 779,4875 грн. - Дата погашення заборгованості - до 30 вересня 2020 р.

Сторони погодили, що оплативши всю суму боргу заборгованість ДПДГ «Оброшине» ІСГ Карпатського регіону НААН України перед ФОП Бойко Андрій Богданович вважається погашеною в повному обсязі.

У випадку якщо Відповідач порушить строки виплати зазначені у п.4 даної мирової угоди, він зобов`язується сплатити Позивачу штраф у розмірі 50 % від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання та пеню у розмірі подвійної облікової ставку НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання зазначеного у п.4 даної угоди за кожен день прострочки платежу.

Дана мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження судом і діє до повного виконання зобов`язання, передбаченого цією мировою угодою.

Ухвала Господарського суду Львівської області про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно чинного законодавства.

У разі несплати або прострочення сплати Відповідачем грошових коштів, Позивач має право направити ухвалу Господарського суду Львівської області про затвердження цієї мирової угоди, яка є виконавчим документом, до виконавчої служби для виконання шляхом стягнення з Відповідача сум, зазначених у п.4. цієї Мирової угоди з урахування штрафних санкцій та за вирахуванням здійснених Відповідачем платежів за цією Мировою угодою, про що Позивач вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження.

Ця Мирова угода є обов`язковою до виконання для обох Сторін. Сторони не мають права відмовитись від виконання Мирової угоди в односторонньому порядку.

Сторони однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки, волевиявлення Сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі.

Відповідач і Позивач заявляють, що правові наслідки укладення Мирової угоди їм відомі».

Державне підприємство «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України на виконання мирової угоди здійснило три платежі на загальну суму 150 000 грн. в рахунок погашення суми основного боргу перед Бойко А.Б. особи ,а саме: - платіж від 28.04.2020р.на суму 50 000,00 грн. - платіж від 22.05.2020р.на суму 50 000,00 грн. - платіж від 09.07.2020р.на суму 50 000,00 грн.

07.10.2020 у Пустомитівський районний відділдержавної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшла заява фізичної особи-підприємця Бойка Андрія Богдановича про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 05.03.2020 у справі №914/2778/19 про укладення Мирової угоди про стягнення з Державного підприємства «Дослідного господарства «ОБРОШИНЕ» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» на його користь залишку несплаченої суми боргу у розмірі 351 117,95грн. та штрафних санкцій у розмірі 50 % від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання в розмірі 175 558,97 грн., на загальну суму заборгованості 526 676 ,92 грн.

08.10.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63242563.

08.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

08.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення мінімальних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 300 грн.

08.10.2020 постановою державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника на загальну суму заборгованості, із врахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, у розмірі 579 644,61 грн.

AT «Ощадбанк» на виконання постанови про арешт коштів боржника (Державного підприємства «Дослідного господарства «ОБРОШИНЕ» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України) від 08 жовтня 2020 року ВП №63242563 повідомило Пустомитівський районний відділдержавної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що 19 жовтня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які відкриті в філії Львівському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». На момент отримання постанови грошових коштів на рахунках боржника недостатньо для її виконання.

При цьому зазначено, що рахунок НОМЕР_2 відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунку (на рахунок), видачею грошей у готівковій формі, а також здійснення інший операцій.

Крім того, на виконання вимоги про надання інформації, АТ «Державний ощадний банк України» надано відповідь від 14.11.2020р. №46-13/11345/13212-Бт Пустомитівському районному відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), що рахунки № НОМЕР_4 (UAH), № НОМЕР_3 (UAH), № НОМЕР_4 (UAH) відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок), видачею грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій.

Позиція суду.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

З установлених судом обставин справи вбачається, що рахунок боржника НОМЕР_2 , на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, якій використовується для зберігання грошей з метою надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані із переказом грошей з рахунку (на рахунок), видачею грошей у готівковій формі, а також здійснення інший операцій, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Також АТ «Ощадбанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_2 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не встановлено, що боржник звертався до виконавця із письмовою заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_2 для виплати заробітної плати своїм працівникам. Позивачем не оскаржується відмова державного виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Наведені у рішенні господарського суду мотиви ухвалення рішення узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у Постанові від 19 травня 2020 року, справа № 905/361/19, провадження № 12-28гс20.

Разом з тим, відповідно до статей 42, 44 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

За змістом цих правових норм у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду (Постанова від 06.03.2019 по справі № 905/1851/17).

Судові витрати.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 22.04.2021р.

Суддя М.М. Синчук