ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/297/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ ОЙЛ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ОІЛ», Київська область, м. Ірпінь

про стягнення заборгованості

представники:

від позивача Д.О.Кизенко

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ ОЙЛ» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 27.01.2020 року (вх. №290/21 від 28.01.2021 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ОІЛ» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки №4/2/20 від 04.05.2020 року (далі Договір) у розмірі 511498,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №4/2/20 від 04.05.2020 року в частині оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/297/21 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.02.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 23.02.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Представник позивача у судовому засіданні 23.02.2021 року подав письмові пояснення б/н від 19.02.2021 року (вх. №4339/21 від 23.02.2021).

Ухвалою суду від 23.02.2021 року відкладено підготовче засідання на 30.03.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 30.03.2021 року повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Представник позивача у судовому засіданні 30.03.2021 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/297/21 та призначено розгляд справи по суті на 20.04.2021 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 20.04.2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 20.04.2021 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись відповідачу на юридичну адресу: 08292, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 54, офіс 101 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 01.02.2021 року №2. Однак, поштові конверти, адресовані відповідачу, повернуто суду підприємством зв`язку із зазначенням причин повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, вони знаходяться у вільному доступі, тоді як згідно ст.ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 20.04.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю ТАЙМ ОЙЛ (за договором -постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю СТРІМ ОІЛ (за договором -покупець) 04.05.2020 року укладено Договір №4/2/20 (далі Договір), згідно умов п.1.1. якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця нафтопродукти, іменовані надалі «Товар» згідно рахунків-фактур або/та видаткових накладних, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Згідно п. 2.1. Договору, асортимент, кількість та ціна товару зазначаються у накладних, або/та актах приймання-передачі на відпуск товару, які виписуються постачальником. Ці накладні та/або акти приймання-передачі, підписані покупцем або його представником, вважаються достатніми умовами і доказом узгодженості між сторонами цього Договору вказаних асортименту, кількості, ціни та вартості товару. Вказані в цьому пункті Договору накладні або/та акти приймання-передачі є розрахунковими документами та одночасно, є невід`ємними частинами цього Договору.

Право власності на товар, а також всі ризики, щодо товару (пошкодження, знищення, втрата, нестача товару, його частки (у тому числі пов`язані з неправомірними діями третіх осіб), ризики перед третіми особами та інш.) переходять покупцю від постачальника в момент отримання товару покупцем або уповноваженим ним представником та підписання накладної або/та акту приймання-передачі (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, загальна сума цього Договору складається з вартості всіх партій товару, відвантажених згідно видаткових накладних або/та актів приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.5 Договору, покупець зобов`язаний оплатити товар не пізніше одного банківського дня з моменту отримання рахунку-фактури шляхом безготівкового перерахування зазначеної у рахунку загальної суми вартості товару на поточний рахунок постачальника в 100% обсязі. Товар передається покупцю протягом п`яти банківських днів з дня отримання коштів на рахунок постачальника. Доставка товару транспортом постачальника (п. 6.1 Договору) здійснюється за рахунок покупця, і вартість такої доставки включається в ціну товару.

Товар за домовленістю сторін може поставлятись покупцю без передоплати тобто «по факту поставки» після чого має бути проведений розрахунок відповідно рахунку-фактури в 100% обсязі, при цьому товар, який був доставлений покупцю, не вивантажується до тих пір, доки не буде зроблений повний перерахунок коштів, зазначених в рахунку-фактурі, на поточний рахунок постачальника (п. 3.6. Договору).

Згідно п.п. 6.1., 6.4., 6.5 Договору, доставка товару покупцю здійснюється транспортом постачальника за рахунок покупця. У разі залучення покупцем до перевезення товару третіх осіб (перевізників) останні вважаються представниками покупця і їх повноваження оформлюються покупцем у відповідності із вимогам цього Договору та законодавства України. При отриманні товару покупець зобов`язаний передати постачальнику довіреність, оформлену у передбаченому законодавством України порядку, на отримання товару уповноваженою особою покупця, за винятком отримання товару особою, уповноваженою згідно Статуту, діяти від імені покупця, без довіреності. Датою відвантаження товару вважається дата, зазначена в актах приймання-передачі та/або товарно-транспортних накладних та/або видаткових накладних.

У пунктах 11.1, 11.2 Договору сторони погодили, що Договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих же умовах, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку його дії, у письмовій формі, не попередить іншу сторону про припинення Договору. Припинення або розірвання цього Договору не впливає на Сторони щодо виконання ними своїх обов`язків, які виникли у них під час дії цього Договору.

Як зазначив позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором ним поставлено відповідачу товар на загальну суму 2433822,55 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними, а також рахунками на оплату та зареєстрованими податковими накладними, копії яких додано до матеріалів справи.

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару виконав частково сплативши 1922323,90 грн., що підтверджується банківською випискою та платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи. Так, враховуючи зазначене, заборгованість відповідача за поставлений товар складає 511498,56 грн.

Позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №1 від 24.12.2020 року (докази надіслання наявні в матеріалах справи) з вимогою погасити заборгованість у розмірі 511498,56 грн., однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 2433822,55 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними, рахунками на оплату та податковими накладними, а відповідач поставлений товар оплатив частково на суму 1922323,90 грн., а решта вартості товару залишилась неоплаченою, що відповідачем не спростовано, доказів протилежного не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар у сумі 511498,65 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт поставки позивачем товару відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем товару не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 511498,65 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем до позовної заяви не додано Договору про надання правової (правничої) допомоги б/н від 07.09.2020 року в якості підтвердження виникнення правовідносин по наданню правової допомоги між позивачем та адвокатом, що позбавляє суд можливості встановити наявність таких правовідносин, а також дослідити умови зазначеного договору, що необхідно для встановлення обсягу наданих послуг.

Таким чином, суд позбавлений можливості дослідити обсяг наданих послуг, який визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості та визначити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи належних доказів надання правової допомоги адвокатом та доказів понесення позивачем заявлених витрат, у суду відсутні підстави для їх розподілу між сторонами.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ ОЙЛ» (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, буд. 8А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ОІЛ» (08292, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 54, офіс 101, ) про стягнення 511498,65 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМ ОІЛ» (08292, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 54, офіс 101, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙМ ОЙЛ» (03179, м. Київ, Брест-Литовське шосе, буд. 8А, ) 511498 (п`ятсот одинадцять тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 65 коп. основного боргу та 7672 (сім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 48 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.04.2021 року.

Суддя Д.Г. Заєць