ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" квітня 2021 р. Справа№ 910/14926/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 (повний текст рішення складено 03.02.2021)

у справі № 910/14926/20 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Святошинський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

2) Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунках ТОВ "АЛТЕКС".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/14926/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду від 27.01.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" звернулось до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, задовольнити клопотання про звільнення (відстрочку, розстрочку) від сплати судового збору, у зв`язку із арештом рахунків, на яких знаходяться кошти в національній валюті та доларах США, зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" (01023, м. Київ, вул. Мечникова, 8, прим. 22) р/р: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 відкритих у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" (01023, м. Київ, вул. Мечникова, 8, прим. 22) суму понесених витрат.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Частиною першою статті 4 Закону передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами підпунктів 1 і 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач у даній справі звернувся з позовною заявою у 2020 році де відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року був визначений у розмірі 2 102,00 грн.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви позовної заяви немайнового характеру: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У апеляційній скарзі скаржник просить скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/14926/20 та зобов`язати Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" зняти арешт з грошових коштів, що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" (01023, м. Київ, вул. Мечникова, 8, прим. 22) р/р: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 відкритих у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Отже, враховуючи викладене, судовий збір з цієї апеляційної скарги мав обчислюватись та сплачуватись до спеціального фонду Державного бюджету України з врахуванням вимог вказаних норм Закону у сумі 2 102,00 грн. * 150% = 3 153,00 грн.

Проте скаржником до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Водночас в апеляційній скарзі скаржник просить звільнити (відстрочити, розстрочити) ТОВ "АЛТЕКС" від сплати судового збору у зв`язку із арештом рахунків.

Клопотання мотивоване тим, що у зв`язку із пандемією короновірусної інфекції робота ТОВ "АЛТЕКС" практично зупинена, кошти на рахунках відсутні, на рахунках ТОВ "АЛТЕКС" у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" знаходяться кошти у гривні та валюті - доларах США, але на кошти накладено арешт який банк відмовляється знімати та повертати власність ТОВ "АЛТЕКС".

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження підстав для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору в межах умов передбачених законодавством та з урахуванням майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Слід зазначити, що законодавчо закріплене положення про відстрочення або розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати можливе, зокрема, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, тобто, таке зменшення передбачене лише для фізичної особи, а не для юридичної особи.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18.

Також слід зазначити, що скаржником на підтвердження скрутного майнового стану не надано банківських документів про відсутність на рахунках коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Таким чином, клопотання скаржника про звільнення (відстрочення, розстрочення) сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не підлягає задоволенню, з підстав, зазначених скаржником, крім того, зазначене клопотання не підтверджене доказами про майновий стан скаржника на дату подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Натомість, рішеннями ЄСПЛ у справах "Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27 жовтня 1993 (п. 33), та "Ankerl v. Switzerland" від 23 жовтня 1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або відстрочити чи розстрочити сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, наведені обставини скаржника не є підставою для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору у даному випадку, а отже в задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.02.2018 у справі № 910/17456/17.

Таким чином, клопотання скаржника про звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору не підлягає задоволенню, виходячи із принципу рівності сторін, як таке, що не ґрунтується на нормах законодавства та матеріалах справи, відтак, в задоволенні цього клопотання слід відмовити.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Крім того, Ввідповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС не надано докази надсилання апеляційної скарги іншим учасникам справи, а саме: Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України", Святошинському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником при поданні апеляційної скарги не виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі та докази надсилання апеляційної скарги сторонам у справі.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" у задоволенні клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення) ТОВ "АЛТЕКС" від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/14629/20.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/14926/20 - залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарському суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі № 910/14926/20 у розмірі 3 153,00 грн.. та докази надсилання апеляційної скарги іншим учасникам справи, а саме: Публічному акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України", Святошинському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Печерському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС", що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п. 2, 4 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛТЕКС", що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

6. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала складена та підписана 30.04.2021, у зв`язку із перебуванням судді Гаврилюка О.М. з 15.04.2021 по 29.04.2021 на лікарняному.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич