РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021Справа № 910/19217/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

до Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав"

про визнання договору недійсним

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Мельник В.А.;

ВСТАНОВИВ:

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" (далі-відповідач) про визнання недійсним договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, укладеного між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірним договором не визначено, які саме об`єкти авторського права і суміжних прав перебувають в управлінні кожної із сторін, правами яких вітчизняних правовласників та/або іноземних авторсько-правових організацій управляють на території України сторони спірного правочину, у зв`язку з чим, на думку позивача, договір № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.01.2021.

04.01.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що сторонами оспорюваного правочину погоджено як репертуар кожної сторони, так і ціну договору, яка формується та перераховується відповідно до умов договору та його додатків. Також, відповідач повідомляє про відсутність підстав визнання правочину недійсним, оскільки позивачем певний період виконувались умови договору №ВАВ-01/18 від 08.06.2018, на підтвердження чого надав копії актів про виплату авторської винагороди.

14.01.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшла заява, в якій відповідач просить суд закрити провадження у праві №910/19217/20 у зв`язку з наявністю рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 у справі №910/9367/19, яке набрало законної сили та яким вже вирішено спір між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

У судовому засіданні 21.01.2021 судом відкладено розгляд справи на 25.02.2021.

25.02.2021 від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі (надіслані на електронну пошту суду), в яких позивач зазначає, що справи №910/9367/19 та №910/19217/20 мають різні підстави позову. Зокрема, позивач зазначає, що підставою позову у справі №910/9367/19 було визнання правочину недійсним у зв`язку з неправомірним набуттям Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" статусу організації колективного управління, а підставою позову у даній справі є визнання правочину недійсним у зв`язку з недотриманням сторонами під час укладення договору вимог, встановлених ст. 632 Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України.

Також, 25.02.2021 від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшло клопотання про продовження процесуальних строків (надіслане на електронну пошту суду), в якому позивач просить суд продовжити процесуальний строк для надання відповіді на відзив та продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

У судовому засіданні 25.02.2021, суд задовольнив клопотання представника позивача про залишення без розгляду клопотання про продовження процесуальних строків

Також, у судовому засіданні 25.02.2021, розглянувши подане відповідачем клопотання про закриття провадження у справі, суд відмовив у його задоволенні (мотиви викладені в ухвалі суду від 18.03.2021).

Крім цього, у судовому засіданні 25.02.2021 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 18.03.2021.

04.03.2021 від Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надійшла відповідь на відзив (надіслана на електронну пошту суду), в якій позивач зазначає, що сторонами спірного договору не визначено жодного конкретного переліку творів та не погоджено в якості додатків (додаткових угод) до оспорюваного договору жодного репертуару ані Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", ані Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав", тобто не визначено предмету оскаржуваного договору. Також позивач зазначає, що договором № ВАВ-01/18 від 08.06.2018 не визначено, які саме об`єкти авторського права і суміжних прав перебувають в управлінні кожної зі сторін. Крім цього, позивач просить суд поновити строк на подання відповіді на відзив.

16.03.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду від Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що сторонами погоджені істотні умови договору, відтак відсутні підстави для визнання його недійсним.

У судовому засіданні 18.03.2021, суд, розглянувши клопотання позивача про поновлення строку для надання відповіді на відзив, враховуючи характер спірних правовідносин, необхідність дослідження всіх обставин справи, а також те, що відповідачем вже подані заперечення на відповідь на відзив дійшов висновку про поновлення Державній організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" строку на подання відповіді на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/19217/20 призначено на 15.04.2021.

У це судове засідання представник позивача не з`явився, 15.04.2021 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи (надіслане на електронну пошту суду), в якому позивач зазначає, що його представник Гур`єв А.А. має постійне місце роботи та проживання у м. Харкові та обмеження запроваджені Урядом щодо «червоного» рівня небезпеки унеможливлюють прибуття представника позивача у судове засідання на будь-якому виді транспорту, у зв`язку чим просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді.

При цьому, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, виходячи зі змісту статей 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Крім того, суд зазначає, що явка сторін не визнавалася обов`язковою. Процесуальним законом розгляд справи з обов`язковою участю представників сторін також не передбачений.

З огляду на межі розгляду справи судом, принципи господарського судочинства: диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, враховуючи те, що учасники справи на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, суд з метою забезпечення необхідного балансу між правами учасників справи щодо розгляду справи за їх участі та дотриманням розумних строків розгляду справи, як складової доступу до правосуддя, вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", повідомлених належним чином про дату, час та місце судового засідання, відтак клопотання позивача не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6097/17, від 07.04.2020 у справі № 904/9943/17, від 07.04.2020 у справі № 910/17021/18, від 14.05.2020 у справі № 915/1447/19, від 05.05.2020 у справі № 908/2323/19 та від 05.05.2020 у справі № 910/3880/19.

Також, у цьому судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.04.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - ДО УААСП) та Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" (далі - ГО УААСП) укладено договір №ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) (далі - договір).

Преамбулою вказаного договору визначено, що сторони погоджуються, що укладають даний договір з метою забезпечення захисту об`єктів авторського права на території України, а також для отримання авторської винагороди (роялті) належними суб`єктам авторського права таких об`єктів.

Згідно з умовами договору, ДО УААСП зобов`язується виплачувати ГО УААСП авторську винагороду (роялті), зібрану з Користувачів за використання Творів з Репертуару ГО УААСП. У свою чергу, у відповідності до умов даного Договору, ГО УААСП зобов`язується виплачувати ДО УААСП авторську винагороду (роялті), зібрану з Користувачів за використання Творів з Репертуару ДО УААСП.

Згідно з п. 2.1. договору, у зв`язку з тим, що ДО УААСП та ГО УААСП як організації колективного управління здійснюють збір авторської винагороди (роялті) з Користувачів за використання Творів, Сторони дійшли згоди, з метою отримання авторської винагороди (роялті) законними суб`єктами авторського права на Твори:

- ДО УААСП здійснює виплату авторської винагороди (роялті) ГО УААСП, зібраної з користувачів за Твори, що належать до репертуару ГО УААСП, на умовах, визначених даним Договором;

- ГО УААСП здійснює виплату авторської винагороди (роялті) ДО УААСП, зібраної з Користувачів за Твори, що належать до Репертуару ДО УААСП, на умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до п. п. 2.2. - 2.3.4. договору, розподіл та перерахування авторської винагороди (роялті) ДО УААСП за твори з репертуару ГО УААСП і ГО УААСП за твори з репертуару ДО УААСП відбувається на підставі:

- Звіту про використані Твори Користувачами, за формою, передбаченою Додатком № 1 до даного Договору (далі - Звіт № 1)

- Звіту про належність творів до репертуару за формою, передбаченою Додатком № 2 до даного Договору (далі - Звіт № 2);

- Звіту про виплату авторської винагороди (роялті), за формою, передбаченою Додатком № 3 до даного Договору (далі - Звіт № 3);

- Акту про виплату авторської винагороди (роялті), за формою, передбаченою Додатком № 4 до даного Договору (далі - Акт).

ДО УААСП / ГО УААСП збирає авторську винагороду за використання Творів Користувачами, зокрема, наступними способами:

- публічне сповіщення в ефір, по кабелю, з використанням супутника, в мережі Інтернет;

- публічне виконання;

- подання Творів до загального відома публіки таким чином, що кожен може здійснити доступ до Творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором;

- включення Творів до складу аудіовізуальних творів (синхронізація) та ін.

Пунктами 8.1. - 8.3. договору сторони передбачили, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками повноважними представниками Сторін та діє до "31" грудня 2021 р. Строк дії даного договору буде автоматично продовжуватись на кожен наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не заперечить проти його продовження за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення кожного з зазначених періодів. Дія цього договору припиняється у випадку: у разі позбавлення однієї із сторін статусу організації колективного управління; у разі ліквідації однієї зі сторін; у разі припинення дії цього договору, зобов`язання сторін щодо надання Звіту № 1, Звіту № 2, Звіту № 3, виплати авторської винагороди (роялті), згідно Звіту № 3 та Акту, не припиняють своєї дії до їх повного виконання.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до договору від 14.06.2018 у зв`язку з тим, що ДО УААСП як організацією колективного управління було здійснено збір авторської винагороди (роялті) з користувачів за використання творів, які належать до репертуару ГО УААСП, сторони дійшли згоди, що ДО УААСП здійснює виплату ГО УААСП відповідної суми авторської винагороди, вказаної в Акті про виплату авторської винагороди (роялті), за формою, передбаченою додатком № 4 до Договору (далі - Акт) для її подальшого перерахування законним правовласникам.

Сторони дійшли згоди, що на виконання умов п. 1 даної Додаткової угоди у термін до 31 серпня 2018 року ними не застосуються положення умов щодо погодження звітності та іншої документації, передбачені, зокрема, п. 3.1. - п. 3.3. розділу 3 Договору. Виплата авторської винагороди (роялті), зібраної з Користувачів за використання Творів, які належать до репертуару ГО УААСП здійснюється ДО УААСП згідно переліку Творів за формою, визначеною Звітом про виплату авторської винагороди за формою, передбаченою Додатком № 3 до Договору (у вигляді файлу формату Excel (.xls), які належать до репертуару ГО УААСП, попередньо погодженого Сторонами.

ДО УААСП здійснює виплату суми авторської винагороди ГО УААСП протягом 5-ти робочих днів з дня підписання Сторонами Акту згідно переліку Творів, які належать до репертуару ГО УААСП у розмірі, передбаченому в Акті. Одночасно з перерахуванням суми авторської винагороди, ДО УААСП надсилає на поштову адресу ГО УААСП Акт у паперовому вигляді, завірений печаткою та підписами уповноважених осіб у 2 екземплярах. ГО УААСП зобов`язується протягом 10 календарних днів після отримання коштів та Акту у паперовому вигляді - завірити печаткою та підписами уповноважених осіб Акт, після чого повернути один екземпляр Акту на поштову адресу ДО УААСП.

Відповідно до додаткової угоди №2 до договору від 15.06.2018 сторони дійшли згоди, що ДО УААСП /ГО УААСП здійснюють відрахування, необхідні для покриття витрат, пов`язаних зі збором, розподілом та виплатою авторської винагороди (роялті) суб`єктам авторського із загальної суми авторської винагороди, перерахованої Користувачами на підставі звітів про використані Твори Користувачами у розмірі 10 (десять) % кожна, за винятком відрахувань, необхідних для покриття витрат, пов`язаних зі збором, розподілом та належної до виплати авторської винагороди, якщо договори укладені ДО УААСП / ГО УААСП з іноземними авторсько-правовими організаціями, правовласниками містять умову щодо меншого за 20 % розміру таких відрахувань - у такому випадку розмір відрахувань ДО УААСП та ГО УААСП є однаковим та в сумі відповідає розміру відрахувань, погоджених ДО УААСП/ГО УААСП у договорах з іноземними авторсько-правовими організаціями, правовласниками.».

Пунктом 2 додаткової угоди №2 до договору передбачено, що сторони розуміють та погоджуються, що умови виплати авторської винагороди, зібраної ДО УААСП з Користувачів за використання Творів, які належать до Репертуару ГО УААСП на умовах Додаткової угоди № 1 від 14.06.2018 року до Договору стосуються лише розподілених ДО УААСП Творів з Репертуару ГО УААСП. Сторони розуміють та погоджуються, що Звіти, отримані ДО УААСП за 2 квартал 2018 року, липень 2018 року та серпень 2018 року від Користувачів, щодо яких ДО УААСП не має (не буде мати) інформації щодо належності Творів до Репертуару ГО УААСП, підлягають надсиланню до ГО УААСП на наступних умовах: з 01 вересня 2018 року до 10 вересня 2018 року ДО УААСП надсилає ГО УААСП Звіт №1 у вигляді файлу формату Excel (.xls) за електронною адресою ГО УААСП: (після попереднього виокремлення Творів, які відносяться до Репертуару ДО УААСП) та у паперовому прошитому вигляді на поштову адресу ГО УААСП, завірений печаткою та підписами уповноважених осіб ДО УААСП. Подальше погодження звітності та виплата авторської винагороди за Твори з Репертуару ГО УААСП за 2 квартал 2018 року, липень 2018 року та серпень 2018 року здійснюється в порядку, передбаченому п. 3.2.-3.3 Договору.

Пунктом 4 Додаткової угоди №2 до Договору передбачено, що сторони дійшли згоди внести зміни до п. 3.9. Договору та викласти його у наступній редакції: « 3.9. Сторони дійшли згоди не застосовувати умови погодження звітності та виплати авторської винагороди, передбачені п. 3.1.-3.3. Договору щодо Творів, використаних Користувачами під час гастрольних заходів іноземних виконавців та або правовласниками щодо яких є іноземці, та встановили наступний порядок погодження звітності та виплати авторської винагороди, зібраної ДО УААСП з Користувачів (організаторів гастрольних заходів) за отримання Користувачами від ДО УААСП дозволу на використання Творів під час гастрольних заходів іноземних виконавців та або правовласниками щодо яких є іноземці:

3.9.1. ДО УААСП зобов`язується надіслати ГО УААСП Звіт № 1 (з обов`язковим зазначенням у Звіті № 1 назви гастрольного заходу, дати, часу та місця проведення гастрольного заходу) у вигляді файлу формату Excel (.xls) за електронною адресою ГО УААСП: та у паперовому прошитому вигляді на поштову адресу ДО УААСП (або вручити нарочно), завірений печаткою та підписами уповноважених осіб у 2-х екземплярах протягом наступних термінів та строків:

- щодо гастрольних заходів, які відбулися / відбудуться у 2 кварталі 2018 року, липні 2018 року та серпні 2018 року - з 01 вересня 2018 року по 10 вересня 2018 року або, у випадку, якщо до 10 вересня 2018 року Користувач не надасть ДО УААСП звітів щодо використаних Творів під час гастрольних заходів, то не пізніше 5-ти календарних днів від дня отримання ДО УААСП від Користувача звітів про використані Твори під час гастрольного заходу та

- щодо гастрольних заходів, які будуть відбуватися починаючи з 01 вересня 2018 року -не пізніше 5-ти календарних днів від дня отримання від Користувача звітів про використані Твори під час гастрольного заходу.»

Отже, обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що сторонами спірного договору не визначено жодного конкретного переліку творів та не погоджено в якості додатків (додаткових угод) до оспорюваного договору жодного репертуару ані ДО УААСП, ані ГО УААСП, тобто не визначено предмет оспорюваного правочину, як і не погоджено договірну ціну, що на думку позивача є підставою для визнання недійсним договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п.2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п.2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч.1 ст.220, ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", за змістом якого вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Договором є погоджена дія двох або більше сторін спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частини 1, 2, 4 статті 202 Цивільного кодексу України).

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 213 Цивільного кодексу України, при тлумаченні змісту правочину береться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору (ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України).

Як зазначено судом вище, між Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Громадською організацією "Українська агенція з авторських та суміжних прав" укладено договір №ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018.

Преамбулою вказаного договору визначено, що сторони погоджуються, що укладають даний договір з метою забезпечення захисту об`єктів авторського права на території України, а також для отримання авторської винагороди (роялті) належними суб`єктам авторського права таких об`єктів.

Тобто, станом на дату укладення оспорюваного правочину Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та Громадська організація "Українська агенція з авторських та суміжних прав" перебували у статусі організацій колективного управління та надавали користувачам дозвіл (виключну ліцензію) на використання необмеженого переліку творів.

Так, згідно з умовами спірного договору, ДО УААСП зобов`язується виплачувати ГО УААСП авторську винагороду (роялті), зібрану з Користувачів за використання Творів з Репертуару ГО УААСП.

В свою чергу, ГО УААСП зобов`язується виплачувати ДО УААСП авторську винагороду (роялті), зібрану з Користувачів за використання Творів з Репертуару ДО УААСП.

Відповідно до термінів і визначень наведених у розділі 1 спірного правочину, репертуар ДО УААСП - твори, повноваження на колективне управління якими на території України передано ДО УААСП аналогічними іноземними авторсько-правовими організаціями на підставі договорів про взаємне представництво інтересів, українськими суб`єктами авторського права та їх правонаступниками на підставі письмових договорів.

Репертуар ГО УААСП - твори, повноваження на колективне управління якими на території України передано ГО УААСП аналогічними іноземними авторсько-правовими організаціями на підставі договорів про взаємне представництво інтересів, українськими суб`єктами авторського права та їх правонаступниками на підставі письмових договорів.

При цьому, згідно з п. 2.1. договору, у зв`язку з тим, що ДО УААСП та ГО УААСП як організації колективного управління здійснюють збір авторської винагороди (роялті) з Користувачів за використання Творів, Сторони дійшли згоди, з метою отримання авторської винагороди (роялті) законними суб`єктами авторського права на Твори:

- ДО УААСП здійснює виплату авторської винагороди (роялті) ГО УААСП, зібраної з користувачів за Твори, що належать до репертуару ГО УААСП, на умовах, визначених даним Договором;

- ГО УААСП здійснює виплату авторської винагороди (роялті) ДО УААСП, зібраної з Користувачів за Твори, що належать до Репертуару ДО УААСП, на умовах, визначених даним Договором.

Так, відповідно до п. п. 2.2. - 2.3.4. договору, розподіл та перерахування авторської винагороди (роялті) ДО УААСП за твори з репертуару ГО УААСП і ГО УААСП за твори з репертуару ДО УААСП відбувається на підставі:

- Звіту про використані Твори Користувачами, за формою, передбаченою Додатком № 1 до даного Договору (далі - Звіт № 1)

- Звіту про належність творів до репертуару за формою, передбаченою Додатком № 2 до даного Договору (далі - Звіт № 2);

- Звіту про виплату авторської винагороди (роялті), за формою, передбаченою Додатком № 3 до даного Договору (далі - Звіт № 3);

- Акту про виплату авторської винагороди (роялті), за формою, передбаченою Додатком № 4 до даного Договору (далі - Акт).

ДО УААСП / ГО УААСП збирає авторську винагороду за використання Творів Користувачами, зокрема, наступними способами:

- публічне сповіщення в ефір, по кабелю, з використанням супутника, в мережі Інтернет;

- публічне виконання;

- подання Творів до загального відома публіки таким чином, що кожен може здійснити доступ до Творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором;

- включення Творів до складу аудіовізуальних творів (синхронізація) та ін.

Враховуючи наведені вище умови договору, суд зазначає, що сторонами в оспорюваному правочину погоджено як предмет (репертуар кожної сторони), так і ціну договору, яка формується та перераховується на підставі звітів та актів про виплату авторської винагороди (роялті), за формами погодженими сторонами у відповідних додатках до договору.

При цьому, суд зазначає, що у матеріалах справи наявні погоджені та підписані сторонами акти про виплату авторської винагороди (роялті) до договору №ВАВ-01/18 від 08.06.2018, а саме № 1 від 14.06.2018, № 2 від 19.06.2018, № 3 від 27.06.2018, № 4 від 06.07.2018, в яких зазначено суму коштів, які підлягають розподілу на користь ДО УААСП та ГО УААСП.

Крім того, в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/6322/19 за позовом Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" до Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" про зобов`язання Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав" виконати вимоги пунктів 3.1., 3.9.1. Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, укладеного з Громадською організацією «Українська агенція з авторських та суміжних прав» та вимоги пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 15.06.2018 року до Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 у справі № 910/6322/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Зобов`язано Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав" виконати вимоги пунктів 3.1., 3.9.1. Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, укладеного з Громадською організацією «Українська агенція з авторських та суміжних прав» та вимоги пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 15.06.2018 до Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, в частині наступного:

- відповідно до пункту 3.1. та пункту 9.5. Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 року, на підставі отриманих Звітів про використані Твори Користувачами, виокремити Твори, які відносяться до Репертуару Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" та надіслати Громадській організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» Звіт № 1 у вигляді файлу формату Excel (.xls) за електронною адресою Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав": та у паперовому вигляді на поштову адресу Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав", завірений печаткою та підписами уповноважених осіб Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", за такі звітні періоди: вересень 2018 року, 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року;

- відповідно до пункту 3.9.1. та пункту 9.5. Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, надіслати Громадській організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» Звіт № 1, сформований на підставі отриманих Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" звітів Користувачів про використані Твори під час гастрольного заходу (з обов`язковим зазначенням у Звіті № 1 назви гастрольного заходу, дати, часу та місця проведення гастрольного заходу) у вигляді файлу формату Excel (.xls) за електронною адресою Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав": та у паперовому прошитому вигляді на поштову адресу Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" (або вручити нарочно), завірений печаткою та підписами уповноважених осіб у 2-х екземплярах, щодо гастрольних заходів, які відбулися у 2 кварталі 2018 року, липні та серпні 2018 року та щодо гастрольних заходів, які відбувалися починаючи з 01 вересня 2018 року до 25 лютого 2020 року включно;

- відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 15.06.2018 року до Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 року та пункту 9.5. Договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 року, надати Громадській організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" Звіти, отримані Державною організацією "Українське агентство з авторських та суміжних прав" за 2 квартал 2018 року, липень та серпень 2018 року від Користувачів, щодо яких Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" не має інформації щодо належності Творів до Репертуару Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" на наступних умовах: Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" надсилає Громадській організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" Звіт № 1 у вигляді файлу формату Excel (xls) за електронною адресою Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав": (після попереднього виокремлення Творів, які відносяться до Репертуару Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав") та у паперовому прошитому вигляді на поштову адресу Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав", завірений печаткою та підписами уповноважених осіб Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав".

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 01/74 від 09.03.2021 на виконання наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/6322/19 позивачем було надіслано відповідачу Звіти про використані твори користувачами за 2 квартал, липень та серпень 2018, вересень 2018, 4 квартал 2018, 1 квартал 2019, 2 квартал 2019, 3 квартал 2019, 4 квартал 2019 та Звіти про використані твори користувачами - організаторами гастрольних заходів за 2 квартал 2018 року, липень та серпень 2018 року, за вересень 2018 року, 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року, 3 квартал 2019року, 4 квартал 2019 року за договором № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018.

В свою чергу, на виконання умов договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 супровідними листами № 154 від 17.03.2021 та № 181 від 26.03.2021 відповідачем було надіслану позивачу Звіти про належність творів до репертуару ГО УААСП за 2 квартал, липень та серпень 2018, вересень 2018, 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019, 2 квартал 2019, 3 квартал 2019, 4 квартал 2019 та Звіт про належність творів до репертуару ГО УААСП використаних організаторами гастрольних заходів.

Таким чином, судом встановлено, що у даному випадку розподіл та перерахування авторської винагороди (роялті) ДО УААСП за твори з репертуару ГО УААСП і ГО УААСП за твори з репертуару ДО УААСП відбувається на підставі складених сторонами Звітів за підсумками кожного календарного кварталу, що свідчить про погодження сторонами таких істотних умов договору, як предмет та ціна.

Крім того, суд зазначає, що наявність між ДО УААСП та ГО УААСП інших судових спорів щодо оскарження правочинів про заміну сторони у договорах про взаємне представництво інтересів щодо управління правами у сфері публічного виконання і публічного сповіщення музичних творів, укладених між позивачем, відповідачем та іноземними організаціями ніяким чином не впливає на правовідносини сторін за спірним договором та не є підставою для визнання недійсним договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018, укладеного між позивачем та відповідачем.

Суд також вважає безпідставним посилання позивача на рішення загальних зборів авторів та правовласників Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав", оформлене протоколом від 18.09.2019, яким зокрема визнано організацію колективного управління Громадську організацію "Українська агенція з авторських та суміжних прав" недружньою по відношенню до українських авторів, членів ДО УАССП, а дії цієї організації шкідливими для системи колективного управління України, оскільки таке рішення є внутрішнім документом позивача та не є підставою для визнання недійсним договору № ВАВ-01/18 про виплату авторської винагороди (роялті) від 08.06.2018 з огляду на приписи ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, доводи позивача про не визначення сторонами під час укладення спірного правочину таких істотних умов як предмет та ціна є необґрунтованими.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" до Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав" про визнання договору недійсним не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 26.04.2021.

Суддя С. О. Щербаков