ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 квітня 2021 року м. Черкаси справа № 925/125/20
Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Л.В.Романенко, у відкритому судовому засіданні розглянув заяву представника позивача про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом фізичної особи-підприємця Серебрякова Сергія Миколайовича, АДРЕСА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ ласощів", м. Черкаси, вул. Чигиринська, 11
про стягнення 159512,88 грн заборгованості за надані та спожиті послуги,
за участю повноважних представників сторін:
від позивача: Архипенко О.А. - адвокат - за ордером;
від відповідача: Колєв Р.Г. - адвокат - за ордером.
Фізична особа-підприємець Серебряков Сергій Миколайович звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ ласощів" про стягнення 159512,88 грн заборгованості за Договором про надання послуг №01/18 від 02.01.2018, з яких:
155978,50 грн основного боргу,
2367,81 грн - 3% річних,
1166,57 грн інфляційних втрат за період липня-грудня 2019,
та відшкодування судових витрат.
19.10.2020 ухвалено рішення у даній справі по суті спору. Суд при прийнятті рішення не розглядав питання розподілу адвокатських витрат сторін. Позовні вимоги задоволено частково.
26.10.2020 судом зареєстровано заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
У відповідності до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відповідності до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Вказане клопотання було призначено до розгляду судом на 10:00 год. 14.12.2020.
Проте 07.12.2020 справу разом з апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Світ ласощів" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2020 було надіслано до Північного апеляційного господарського суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2021 рішення господарського суду Черкаської області від 19.10.2020 залишено без змін.
24.03.2021 справа повернулась до Господарського суду Черкаської області та розгляд заяви призначено в судове засідання.
В судовому засіданні 06.04.2021:
Представник боржника вимоги заперечив повністю та просить відмовити в покладенні на відповідача витрат на послуги адвоката, оскільки справа не має складнощів у вирішення, а позовні вимоги задоволені судом частково, що позбавляє адвоката позивача «гонорару успіху».
Розглянувши подане клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення в сукупності з матеріалами справи, суд дійшов висновку, що клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Частиною 5 ст. 14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.
В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Договором про надання правової допомоги №01/11-2019 від 01.11.2019;
Додатковою угодою до Договору про надання правової допомоги
№01/11-2019 від 01.11.2019 від 14.07.2020;
прибутковим касовим ордером від 21.10.2020;
За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Про необхідність вирішення питання розподілу судових витрат представник позивача заявив до прийняття рішення у справі.
Відповідач заперечив проти задоволення вимог адвокатських витрат повністю.
Заперечення представника відповідача суд не бере до уваги при ухваленні рішення, оскільки відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи, а твердження відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення не відповідають дійсним обставинам справи.
За таких обставин суд вважає, що заява представника позивача узгоджується з приписами ст. 244 ГПК України, а тому слід прийняти додаткове рішення по даній справі з питання розподілу судових витрат, а саме - витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У своїх правових позиціях ВС неодноразово вказує, що за положеннями ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Згідно ч. 5 ст. 126 ГК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому ч. 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Тобто у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Крім того, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною, а не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.
Суд не враховує подані позивачем документи стосовно оформлення адвокатом показів свідків, їх нотаріального посвідчення та витрат часу на такі дії.
Керуючись ст.ст. 16, 58, 126, 129, 244, 234 ГПК України, господарський суд
Прийняти додаткове судове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - на користь позивача.
Заяву представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
на користь позивача: фізичної особи-підприємця Серебрякова Сергія Миколайовича, 1973 р.народження, ідентифікаційний номер ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , номер рахунку в банку невідомий
В решті вимог відмовити.
Наказ з урахуванням додаткового рішення видати стягувачу (позивачеві).
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 19.10.2020.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення (ухвали). Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення, або через господарський суд Черкаської області.
Повне рішення складено 16.04.2021.
Суддя Г.М.Скиба