ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021м. ДніпроСправа № 904/4939/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА", м. Дніпро

до Батіщевої Інни Василівни , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором суборенди приміщення

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача: Філоненко Ю.О. дов. № 23-06/20 від 23.07.20 представник

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Батіщевої Інни Василівни та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 290 597,04 грн з яких: 239 639,17 грн - сума основного боргу, 23 057,87 грн - пеня, 27 900,00 грн - штраф.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.12.2020.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2020 відкладено підготовче засідання на 22.12.2020.

22.12.2020 від фізичної особи Батіщевої Інни Василівни до суду надійшла заява про її вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

22.12.2020 представник позивача заявив клопотання про заміну неналежного відповідача з фізичної особи-підприємця Батіщевої Інни Василівни на фізичну особу - Батіщеву Інну Василівну без зміни позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" про заміну неналежного відповідача задоволено. У задоволенні клопотання Батіщевої Інни Василівни про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відмовлено. Замінено первісного відповідача Фізичну особу-підприємця Батіщеву Інну Василівну на належного відповідача - Батіщеву Інну Василівну. Вирішено розгляд справи почати спочатку. Призначено підготовче судове засідання на 19.01.2021.

05.01.2021 представник відповідача подав відзив на позов.

Протокольною ухвалою від 19.01.2021 оголошено перерву до 09.02.2021.

26.01.2021 представник позивача подав уточнення до позовної заяви, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 290 597,04 грн з яких: 239 639,17 грн - сума основного боргу, 23 057,87 грн - пеня, 27 900,00 грн - штраф.

26.01.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 09.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, оголошено перерву до 02.03.2021.

У зв`язку із відпусткою судді Золотарьової Я.С. підготовче засідання призначене на 02.03.2021 не відбулося.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2021 призначено підготовче засідання на 17.03.2021.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 06.04.2021.

06.04.21 суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав позивача, дослідив докази у справі.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2021 відкладено судове засідання на 22.04.2021.

22.04.2021 представник відповідача у судове засідання не з`явився,

У судовому засіданні 22.04.2021 продовжено розгляд справи по суті, під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті.

У судовому засіданні 22.04.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору суборенди приміщення № 409 від 01.03.2019 в частині своєчасної оплати орендних платежів за період з 31.03.2019 по 23.10.2019.

У зв`язку з несвоєчасним виконання відповідачем умов договору щодо оплати орендних платежів, позивачем нараховано пеню у розмірі 23 057,87 грн.

Також, позивачем нараховано відповідно до пункту 9.1.1 договору штраф за прострочення повернення приміщення у розмірі 27 900,00 грн

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 610, 629, 762 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів щодо наявності права передавати об`єкт оренди відповідачу в суборенду та не підтверджено право позивача щодо отримання орендної плати.

Також, відповідач вказує, що позивачем не підтверджено факт надання послуг з суборенди, оскільки відсутні двосторонні акти надання послуг, обов`язковість яких передбачена пунктом 3.8 договору.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що 31.12.2019 ФОП Батіщевою І.В. особисто без будь-яких зауважень підписано акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого наявна заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 239 639,17 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Батіщевою Інною Василівною (суборендар) було укладено договір суборенди приміщення № 409 (арк.с.7).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає суборендарю у тимчасове платне користування приміщення № 409 площею 465 кв.м. на 4 поверху в будівлі Центру, розташованого за адресою: м Дніпро, вул. Боброва, 1.

Відповідно до акту прийому-передачі від 01.03.2019, позивачем було передано в суборенду відповідачу об`єкт cуборенди згідно пункту 1.1 договору (арк.с.41).

Згідно пункту 1.2 договору, орендодавець користується Центром та має право здавати приміщення Центру в суборенду на підставі договору оренди б/н від 01.03.2019

Пунктом 2.2 договору передбачено, що приміщення передається орендодавцем суборендарю в оренду на строк до 29.02.2020.

Відповідно до пункту 3.6 договору суборендар зобов`язаний здійснювати оплату орендної плати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця за який здійснюється оплата.

23.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Батіщевою Інною Василівною (суборендар) було укладено додаткову угоду № 2 до договору суборенди приміщення № 409 від 01.03.2019 (арк.с.40), в якій сторони дійшли згоди розірвати договір суборенди приміщення № 409 від 01.03.2019 з 23.10.2019.

Між сторонами було підписано акт звіряння за період березень 2019 - грудень 2019 (арк.с.49), з якого вбачається, що відповідачем були частково оплачені орендні платежі у розмірі 36 338,59 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 239 639,17 грн.

25.08.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу № 407, в якій просить сплатити заборгованість у розмірі 239 639,17 грн (арк.с.44).

На час прийняття рішення, доказів оплати орендних платежів у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, несплачена відповідачем сума оренди за період березень 2019 - грудень 2019 становить 239 639,17 грн.

Акт приймання-передачі майна з оренди в матеріалах справи відсутній.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо статусу відповідача

Позивачем відповідачем визначено фізичну особу - Батіщеву Інну Василівну ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Батіщева Інна Василівна як фізична особа-підприємець припинила підприємницьку діяльність з 30.07.2020.

Водночас, правовідносини між сторонами виникли у березні 2019.

Відтак, станом на час виникнення правовідносин між сторонами, Батіщева І.В. діяла як фізична особа-підприємець.

Згідно з Цивільним та Господарським кодексами України, Законом "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичних осіб-підприємців є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець (навіть ліквідований, як у даному випадку) відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Якщо боржник фізична особа-підприємець припинив господарську діяльність, то з позовом про стягнення заборгованості потрібно звертатися не до цивільного суду, а до господарського суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верхового суду від 09.10.2019 по справі № 127/23144/18.

Відтак, суб`єктний склад та зміст правовідносин сторін у цій справі, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинились, визначають належність цього спору до господарської юрисдикції.

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1 та 3 статті 774 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини піднайму (суборенди) приміщення.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати орендних платежів. Відповідно до пункту 3.6 договору, строк оплати орендних платежів є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи (договір суборенди, акт приймання-передачі майна, акт звірки) підтверджується, що відповідач підписав договір суборенди, прийняв приміщення та станом на дату розірвання договору мав заборгованість, з якою він погоджувався у сумі 239 639,17 грн.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 239 639,17 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві, з огляду на таке.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Поведінка відповідача щодо підписання договору, додаткової угоди, акту прийому-передачі, акту звірки свідчить про те, що відповідач користувався орендованим майном.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 9.11 договору, що суборендар виплачує орендодавцю на підставі мотивованої вимоги останнього штрафні санкції, за порушення умов договору, зокрема, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених пунктом 7.3.1 договору - пеню в розмірі 1% від суми прострочених платежів за кожний день прострочки до тих пір, поки відповідне зобов`язання не буде виконано повністю.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати орендних платежів, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 23 057,87 грн за період з 01.01.2020 по 14.07.2020.

Враховуючи що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення оплати орендних платежів, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 23 057,87 грн підлягає задоволенню.

Щодо суми штрафу

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 9.1.1 договору передбачено, що суборендар виплачує орендодавцю на підставі мотивованої вимоги останнього штрафні санкції, за порушення умов договору, зокрема, в разі прострочки повернення приміщення орендодавцю після розірвання договору або закінчення терміну його дії - штраф у розмірі 100% місячної суми орендної плати, діючої на момент такого розірвання.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу на підставі пункту 9.1.1 договору у розмірі 27 900,00 грн.

Акт приймання-передачі орендованого майна з оренди сторонами до матеріалів справи не надано. Тому суд уважає нарахування штрафу обґрунтованим.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 27 900,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 4 358,96 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Батіщевої Інни Василівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОНЗА" (49126, м. Дніпро, пр. Праці, 2Т; ідентифікаційний код 39054671) основний борг у розмірі 239 639,17 грн, пеню у розмірі 23 057,87 грн, штраф у розмірі 27 900,00 грн та судовий збір у розмірі 4 358,96 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 27.04.2021

Суддя Я.С. Золотарьова