ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/370/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Кожухарь Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» (46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, пр-т Степана Бандери, буд. 8, )

до відповідача: Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 41, )

про стягнення 58045,51 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: Симанців О.І., довіреність №1211 12.11.2020

від відповідача: Дубовка С.А., адвокат, діє на підставі ордеру

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» про стягнення 58045,51 грн., з яких: 39880,50 грн. основного боргу, 3426,97 грн. пені, 1986,28 грн. інфляційних втрат, 787,61 грн. 3% річних та 11964,15 грн. штрафу.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №03/11 від 05.11.2019.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 16.03.2021 о 10:45.

У судовому засіданні 16.03.2021 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 30.03.2021 о 12:15.

У судовому засіданні 30.03.2021 судом у протокольній формі оголошено перерву до 19.04.2021 о 14:45.

31.03.2021 за вх.№8831/21 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який прийнятий судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданому відзиві відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ», із посиланням зокрема на сумнів у достовірності та дійсності видаткових накладних, оскільки за посиланнями відповідача виключно директор ТОВ «ДЖЕРЕЛО» Кулик Петро Олександрович мав право отримувати товари за договором поставки №03/11 від 05.11.2019, а видаткові накладні містять різні підписи (без зазначення прізвища ім`я по батькові) та містять різні печатки. За таких обставин, на думку відповідача, ціна позову, визначена позивачем, не відповідає дійсності.

14.04.2021 за вх.№10314/21 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду, та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій відповіді на відзив позивач посилається, зокрема, на наступне:

- за посиланнями позивача, твердження відповідача про те, що ним на виконання договору не видавалось будь-яких довіреностей та не повідомлялось позивача про матеріально відповідальних осіб, зразки підпису та печатки (штампу), спростовується підписаним сторонами додатком №1 (довіреність) до договору від 05.11.2019; покупець в особі директора Кулика Петра Олександровича видав довіреність від 19.03.2019 на Гулю Віталія Володимировича (додаток №2);

- позивач вказує, що покупцем у виданій довіреності наведені взірці печаток, ідентичні з тими, які використовувалися при засвідченні підписів матеріально-відповідальних осіб, факт здійснених поставок та реального руху товару підтверджується товарно-транспортними накладними та податковими накладними; періодичні оплати за договором, а також прохання відповідача про здійснення повернення отриманого товару, на думку позивача, є свідченням його отримання.

У судовому засіданні 19.04.2021 судом у протокольній формі оголошено перерву до 21.04.2021 о 12:00.

У судовому засіданні 21.04.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.04.2021 просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Справа №916/370/21 розглядалась судом в період оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

05.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» (постачальник, позивач) та Підприємством у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» (покупець, відповідач) укладено договір поставки №03/11, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати (поставити) у власність покупця товари у зумовлені цим договором строки, а покупець зобов`язався прийняти вказані товари і сплатити за них визначену грошову суму.

Згідно з розділом 5 договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника або шляхом внесення готівки в касу постачальника. Оплата партії товару проводиться покупцем протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів з моменту поставки (дати підписання накладної), якщо інші строки не погоджені сторонами щодо окремої партії товару. Загальна сума даного договору визначається шляхом складання вартості всіх партій товару, переданих за окремими накладними протягом терміну дії даного договору.

У відповідності до розділу 6 договору при порушенні умов договору винна сторона несе відповідальність передбачену цим договором та чинним законодавством України, по всіх питаннях неврегульованих договором сторони керуються чинним законодавством України. Сторона, яка порушила строки виконання грошового зобов`язання, зобов`язана сплатити іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент порушення, нараховану на повну суму порушеного грошового зобов`язання за кожний дені. порушення строку його виконання. Постачальник не несе відповідальності за недоліки або недостачу товару, які виникли після його передачі покупцю внаслідок порушення покупцем правил користування товаром, умов його зберігання, дій третіх осіб або непередбачених обставин, за виключенням наявності браку виробничого характеру. У випадку безпідставного повернення поставленого товару та/або відмови прийняти замовлений товар, покупець відшкодовує постачальнику збитки у вигляді транспортних витрат, шо був безпідставно повернутий та/або не прийнятий. На час існування простроченої заборгованості покупця перед постачальником за поставлений товар, постачальник має право застосувати до покупця оперативно-господарські санкції і призупинити поставки товару на час існування заборгованості. У випадку порушення покупцем терміну оплати поставленого товару більш ніж на 30 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості поставленого та не оплаченого в строк товару. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань. Стягнення та штрафні санкції по цьому договору нараховуються за весь період прострочення виконання зобов`язань. Позовна давність по всім вимогам, пов`язаним із здійсненням розрахунків за продукцію по цьому договору, включаючи вимоги щодо сплати стягнень, неустойки, пені, штрафу, тощо, складає 3 (три) роки.

За розділом 8 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020. Договір вважається автоматично пролонгованим на календарний рік, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії не повідомить іншій протилежне. Кількість таких пролонгацій не обмежується. Сторони мають право достроково розірвати даний договір та припинити його дію в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це іншу сторону неменше ніж за 30 календарних днів до дати розірвання. У випадку дострокового розірвання даного договору з ініціативи покупця, він повинен здійснити остаточний розрахунок за отриманий товар до дати припинення дії договору незважаючи на те, що терміни оплати по окремих партіях товару, визначені відповідно до п.5.2 даного договору, можуть бути незакінченими на дату такого дострокового припинення. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, які мали місце під час його дії, а також від виконання взятих за ним зобов`язань.

Додатком до договору №03/11 від 05.11.2019 є довіреність від 09.11.2019 на ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного додатку до договору №03/11 від 05.11.2019 покупець повідомив постачальника про зразки підписів та взірці відбитків печаток (штампів), якими матеріально відповідальні особи, що уповноважені покупцем приймати від постачальника цінності згідно з договором, завіряють на супровідних документах свої підписи про одержання цінностей; покупець заявив, що приймання продукції, наданої постачальником згідно з даним договором, будуть здійснювати уповноважені ним матеріально відповідальні особи: ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи наявна видана відповідачем довіреність від 19.03.2019 на ОСОБА_2 .

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 443736,10 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №СД000000978 від 18.11.2019 на суму 20052,36 грн., №СД000001030 від 02.12.2019 на суму 2648,16 грн., №СД000001056 від 09.12.2019 на суму 12140,64 грн., №СД000001085 від 16.12.2019 на суму 2483,46 грн., №СД000001111 від 26.12.2019 на суму 3434,40 грн., №СД000001147 від 30.12.2019 на суму 26960,64 грн., №СД000000002 від 02.01.2020 на суму 6501,60 грн., №СД000000024 від 13.01.2020 на суму 2619,36 грн., №СД000000052 від 20.01.2020 на суму 6717,36 грн., №СД000000082 від 27.01.2020 на суму 10502,22 грн., №СД000000104 від 03.02.2020 на суму 7586,64 грн., №СД000000137 від 10.02.2020 на суму 9092,40 грн., №СД000000160 від 17.02.2020 на суму 1443,18 грн., №СД000000190 від 24.02.2020 на суму 4922,64 грн., №СД000000219 від 02.03.2020 на суму 3680,40 грн., №СД000000254 від 10.03.2020 на суму 10069,02 грн., №СД000000278 від 16.03.2020 на суму 15171,24 грн. №СД000000299 від 17.03.2020 на суму 3931,20 грн., №СД000000303 від 18.03.2020 на суму 16579,20 грн., №СД000000326 від 30.03.2020 на суму 7971,84 грн., №СД000000337 від 01.04.2020 на суму 49417,20 грн., №СД000000356 від 06.04.2020 на суму 1047,60 грн., №СД000000375 від 13.04.2020 на суму 1808,64 грн., №СД000000396 від 20.04.2020 на суму 4396,32 грн., №СД000000415 від 27.04.2020 на суму16677,44 грн., №СД000000441 від 05.05.2020 на суму 7138,80 грн., №СД000000467 від 11.05.2020 на суму 2285,52 грн., №СД000000490 від 18.05.2020 на суму 7816,62 грн., №СД000000518 від 25.05.2020 на суму18181,12 грн., №СД000000543 від 03.06.2020 на суму 18086,40 грн., №СД000000575 від 08.06.2020 на суму 11137,32 грн., №СД000000604 від 15.06.2020 на суму 17376,24 грн., №СД000000629 від 18.06.2020 на суму 4290,00 грн., №СД000000637 від 22.06.2020 на суму 8178,72 грн., №СД000000677 від 30.06.2020 на суму 49187,36 грн., №СД000000702 від 06.07.2020 на суму 18125,64 грн., №СД000000729 від 13.07.2020 на суму 12578,64 грн., №СД000000746 від 20.07.2020 на суму 6505,44 грн., №СД000000770 від 27.07.2020 на суму 40525,76 грн., №СД000000796 від 03.08.2020 на суму 1509,12 грн., №СД000000848 від 17.08.2020 на суму 7842,24 грн., №СД000000877 від 24.08.2020 на суму 4996,50 грн.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки здійснених поставок, оплат, повернень, а також штрафних санкцій, відповідачем частково сплачено за поставлений товар суму 403855,60 грн.

В матеріалах справи наявна претензія Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» на адресу Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» від 24.11.2020 №51 про сплату 39880,50 грн.

У відповіді на претензію (вих.№659 від 01.12.2020) Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» запропонувало повернути продукцію на заявлену у претензії суму.

Як вбачається з наявних матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» направило на адресу Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» відповідь на лист від 01.12.2020 вих.№659 (вих.№52 від 15.12.2020), в якій зазначило про необхідність погасити заборгованість у термін до 31.12.2020 та підписати акти звірки взаємних розрахунків станом на 15.12.2020.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків станом на серпень 2020 року (акт підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» та Підприємством у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО»), за яким кінцеве сальдо на користь позивача склало 92083,30 грн., а також акт звірки взаєморозрахунків станом на період 01.11.2019-10.02.2021 (акт підписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ»), за яким кінцеве сальдо на користь позивача склало 39880,50 грн.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач також надав до суду наступні документи:

- товарно-транспортні накладні №СД0000978 від 18.11.2019; №СД0001111 від 26.12.2019; №СД0001147 від 30.12.2019; №СД0000024 від 13.01.2020; №СД0000052 від 20.01.2020; №СД0000082 від 27.01.2020; №СД00000104 від 03.02.2020; №СД0000160 від 17.02.2020; №СД0000190 від 24.02.2020; №СД0000219 від 02.03.2020; №СД0000254 від 10.03.2020; №СД0000278 від 16.03.2020; №СД0000299 від 17.03.2020; №СД0000303 від 18.03.2020; №СД0000326 від 30.03.2020; №СД0000337 від 01.04.2020; №СД0000356 від 06.04.2020; №СД0000375 від 13.04.2020; №СД0000396 від 20.04.2020; №СД0000415 від 27.04.2020; №СД000041 від 05.05.2021; №ТрА000447 від 11.05.2021; №СД0000490 від 18.05.2020; №СД0000543 від 03.06.2020; №СД0000575 від 08.06.2020; №СД0000604 від 15.06.2020; №СД0000629 від 18.06.2020; №СД0000637 від 22.06.2020; №СД0000677 від 30.06.2020; №СД0000702 від 06.07.2020; №СД0000729 від 13.07.2020; №СД0000746 від 20.07.2020; №СД0000770 від 27.07.2020; №СД0000796 від 03.08.2020; №СД0000848; №СД0000877;

- податкові накладні №978 від 18.11.2019; №1056 від 09.12.2019; №1030 від 02.12.2019; №1147 від 30.12.2019; №1111 від 26.12.2019; №1085 від 16.12.2019; №24 від 13.01.2020; №2 від 02.01.2020; №82 від 27.01.2020; №52 від 20.01.2020; №137 від 10.02.2020; №104 від 03.02.2020; №190 від 24.02.2020; №160 від 17.02.2020; №254 від 10.03.2020; №219 від 02.03.2020; №326 від 30032020; №303 від 18.03.2020; №299 від 17.03.2020; №278 від 16.03.2020; №375 від 13.04.2020; №356 від 06.04.2020; №337 від 01.04.2020; №415 від 27.04.2020; №396 від 20.04.2020; №518 від 25.05.2020; №490 від 18.05.2020; №467 від 11.05.2020; №441 від 05.05.2020; №604 від 15.06.2020; №575 від 08.06.2020; №543 від 03.06.2020; №677 від 30.06.2020; №637 від 22.06.2020; №629 від 18.06.2020; №702 від 06.07.2020; №729 від 13.07.2020; №770 від 27.07.2020; №746 від 20.07.2020; №848 від 17.08.2020; №877 від 24.08.2020; №796 від 03.08.2020.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні Європейського суду з прав людини Серявін та інші проти України (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором поставки №03/11 від 05.11.2019, не сплатив у передбачені договором розміри та строки вартість поставленого товару, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» про стягнення з відповідача 39880,50 грн. основного боргу.

Доводи відповідача про те, що ним не видавалось будь-яких довіреностей та не повідомлялось позивача про матеріально відповідальних осіб, а також про неотримання відповідачем товару - спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема, змістом Додатку до договору №03/11 від 05.11.2019 (довіреність від 09.11.2019 на ОСОБА_1 ), виданою відповідачем довіреністю від 19.03.2019 на ОСОБА_2 , видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними.

Щодо заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних та штрафу слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У ч.6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата відповідачем пені та штрафу передбачена п.п. 6.2, 6.6 договору поставки №03/11 від 05.11.2019.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем боргу за поставлений товар, перевіривши розрахунки позивача та встановивши їх обґрунтованість та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 3426,97 грн. пені, 1986,28 грн. інфляційних втрат, 787,61 грн. 3% річних та 11964,15 грн. штрафу.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» задовольнити повністю.

2.Стягнути з Підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖЕРЕЛО» (65031, Одеська обл., м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 41, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СНЕК ДИСТРИБУЦІЯ» (46002, Тернопільська обл., м. Тернопіль, пр-т Степана Бандери, буд. 8, ) 39880 /тридцять дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят/ грн. 50 коп. основного боргу, 3426 /три тисячі чотириста двадцять шість/ грн. 97 коп. пені, 1986 /одну тисячу дев`ятсот вісімдесят шість/ грн. 28 коп. інфляційних втрат, 787 /сімсот вісімдесят сім/ грн. 61 коп. 3% річних, 11964 /одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири/ грн. 15 коп. штрафу та 2270 /дві тисячі двісті сімдесят/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 26 квітня 2021 р.

Суддя Ю.С. Бездоля