РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/2179/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаск-Флекс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпер Фуд»

про стягнення 20879,90 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хаск-Флекс" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпер Фуд" про стягнення 20879,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 24/03/2016 від 23.03.2016.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів, з дати отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: Україна, 02094, м. Київ, вул. Хоткевича, буд. 10.

На вказану адресу судом, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 22.02.2021 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.

29.03.2021 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачеві разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.02.2021, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не вручене під час доставки відповідачу, в зв`язку з закінченням встановлено строку зберігання.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

За приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження від 22.02.2021 була оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останньому були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпер Фуд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хаск-Флекс" (постачальник) укладено Договір №24/03/2016.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що замовник доручає, а постачальник приймає на себе зобов`язання з виготовлення і поставки поліграфічної продукції, далі продукція, а замовник приймає і оплачує продукцію у відповідності з умовами даного договору.

Завдання постачальнику на виготовлення продукції передбаченої даним договором, оформляється специфікаціями на підставі заявок замовника, які є додатками і невід`ємною частиною Договору. В специфікаціях сторони погоджують повне найменування продукції, кількість, одиницю вимірювання, ціну за одиницю, загальну вартість продукції, строки виготовлення, її параметри, строки і порядок оплати продукції. Кількість вважається попередньою і уточнюється у відвантажувальних документах. (пункт 2.1. договору).

Пунктами 4.2-4.3 договору передбачено, що оплата здійснюється в гривнях на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів банківським переказом на розрахунковий рахунок постачальника. Порядок оплати, строки оплати погоджуються сторонами у Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 9.3. договору (в редакції додаткової угоди від 02.01.2017 № 02/01/2017), передбачено , що даний договір буде вважатись закінченим після виконання сторонами своїх зобов`язань за договором і врегулювання всіх розрахунків. Строк дії договору встановлено до 31.12.2017. Якщо одна із сторін за 30 днів до закінчення строку дії даного договору не заявить про бажання розірвати його, він автоматично пролонгується на 1 рік на тих самих умовах.

Доказів припинення дії договору суду не надано.

На виконання вищевказаних умов договору, сторонами підписано специфікацію № 23 від 05.09.2018, відповідно до якої замовник замовив: плівку пакувальну «Перець чорний горошок 20г ТМ «Мандри», кількість кг - 60, ціна - 152,60 грн., з ПДВ, сума,- 9156,00 грн. з ПДВ, матеріал - PET12+LDPE 40, розмір - 380*120, строк поставки - 26.09.2018; плівку пакувальну «Перець чорний молотий 20г ТМ «Мандри», кількість - 120 кг, ціна - 152,60 грн з ПДВ, сума - 18312,00 грн. з ПДВ, матеріал - PET12+LDPE 40, розмір - 380*120, строк поставки - 26.09.2018; плівка пакувальна «Ванільний цукор 10г ТМ «Мандри», кількість - 90 кг, ціна - 152,60 грн. з ПДВ, сума - 13734,00 грн. з ПДВ, матеріал - PET12+LDPE 40, розмір - 380*120, строк поставки - 26.09.2018. Загальна вартість товару - 41202,00 грн з ПДВ.

Окрім того, в специфікації вказано що у відвантажувальних документах ціна може відрізнятись в залежності від курсу долара на міжбанківській біржі на день відвантаження (ресурс http://mezhbank.org.ua/); кількість кольорів: відповідно затвердженого оригіналу макету; наявність фотоміток: відповідно до затвердженого оригіналу макету; спосіб нанесення печатки (внутрішньої або зовнішньої): зовнішній; максимально допустиме не співпадіння зображення при друку: 0,3 мм.; додаткові умови: відповідальність за граматичні помилки покладається на замовника; направлення друку при розмотуванні: відповідно до схеми, запропонованої замовником; спосіб зварювання: в стик; діаметр втулки: 76 мм; зовнішній діаметр бобіни (діаметр намотування) або максимальну вагу ролика: 17 кг; вартість кліше на даному тиражі розраховується виходячи із фактичного використання фотополімера; умови оплати: кліше - передоплата 100%, готова продукція - відстрочка платежу 14 календарних дні.

Згідно видаткової накладної № 9-000191 від 26.09.2018, позивач поставив відповідачу плівку пакувальну «Перець чорний горошок 20г ТМ «Мандри»; плівку пакувальну «Перець чорний молотий 20г ТМ «Мандри»; плівка пакувальна «Ванільний цукор 10г ТМ «Мандри» на загальну суму 41544,70 грн. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох контрагентів.

Позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 1563 від 26.09.2018.

В матеріалах справи містяться копії: платіжного доручення № 335 від 18.12.2018 на суму 10000,00 грн; платіжного доручення № 346 від 11.01.20219 на суму 5000,00 грн та платіжного доручення № 350 від 24.01.2019 на суму 10000,00 грн. Отже, відповідач сплатив за товар, отриманий за видатковою накладною № 9-000191 від 26.09.2018 суму у розмірі 25000,00 грн

Пунктом 8.1.договору передбачено, що у разі виникнення спорів по питаннях, передбачених даним договором або у зв`язку з ним, сторони зобов`язані прийняти всі міри для вирішення їх шляхом переговорів.

23.01.2020 позивач направив відповідачу вимогу № 22/1 від 22.01.2020 про виконання зобов`язання, в якій запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпер Фуд» протягом семи днів з моменту отримання вимоги, перерахувати на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаск-Флекс» заборгованість за поставлений товар у розмірі 16544,70 грн. Докази направлення долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У специфікації сторони погодили, що готова продукція оплачується з відстроченням платежу 14 календарних дні.

Отже товар мав бути оплачений до 10.10.2018 включно, тобто відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання з 11.10.2018.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідачем, в свою чергу, проведено розрахунок з позивачем на загальну суму в розмірі 25000,00 грн, що підтверджується зазначеними вище платіжними дорученнями, однак часткова оплата була проведена з простроченням строку.

Отже, сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 16544,70 грн.

Відповідач не заперечив та не спростував будь-якими доказами розмір наявної заборгованості на суму 16544,70 грн.

Отже, згідно встановлених строків, відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати вартості товару за Договором на загальну суму в розмірі 16544,70 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).

У свою чергу, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду від 12.03.2019 в справі №914/843/18.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та доказів у спростування обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги. Про наслідки не подання відзиву був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

Обставини щодо наявності основної заборгованості за Договором в розмірі 16544,70 грн у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належними доказами не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими на вказану суму.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача втрати від інфляції в сумі 2998,00 грн та 3 % річних в розмірі 1337,20 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних та інфляційних втрат є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Позивач при визначенні періодів нарахування 3% річних помилково почав розрахунок з 10.10.2018, натомість відповідач є таким, що прострочив грошове зобов`язання з 11.10.2018. Крім того, суд наголошує, що 3% нараховуються за кожний повний день прострочення, в зв`язку з чим, до періоду нарахування 3% річних не включається день оплати заборгованості. А в разі часткової оплати боргу, день оплати входить в період нарахування 3% річних з боргу, зменшеного на суму часткової оплати.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем до позовної заяви, суд встановив, що він є невірним, з огляду на зазначене вище, а тому, позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 1331,81 грн.

Натомість згідно перерахунку суду сума втрат від інфляції є більшою, ніж та, що визначена позивачем. Проте згідно приписів ст. 237 ГПК України, суд не наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, а тому втрати від інфляції підлягають стягненню з відповідача у визначеному позивачем розмірі - 2998,00 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних, вимог не спростовано та не заперечено.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпер Фуд» (ідентифікаційний код 38776964, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича, буд. 10) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хаск-Флекс" (ідентифікаційний код 33066880, місцезнаходження: 61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 9) суму основного боргу в розмірі 16544 (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири гривні 70 копійок), суму 3% річних у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна гривня 81 копійка), суму інфляційних втрат в розмірі 2998 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім гривень 00 копійок) та суму судового збору в розмірі 2269 (дві тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 41 копійка).

3. В частині позовних вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 5,39 грн - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко