ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2021 р. Справа№ 910/18295/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021

винесену за результатом розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап"

у справі № 910/18295/20 (суддя - Васильченко Т.В.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап"

про стягнення 55 810 891,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки позивачем за зустрічним позовом не зазначено жодної поважної причини пропуску строку на звернення з зустрічним позовом, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аавіакомпанія Скайап" 11.02.2021 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції проігноровано ч. 3 ст. 177 ГПК України, де серед основних завдань підготовчої стадії провадження зазначено: "Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду." та не враховано ч. 2 ст. 180 ГПК України, де є норма прямої дії "зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.".

Також на думку скаржника, суд не взяв до уваги й те, що один і той самий договір став підставою обох позовів, відносини виникли між одними і тими ж сторонами, а задоволення зустрічного позову може виключити частково задоволення первісного позову.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано того факту, що 19.01.2021 відповідно до ордеру був залучений новий представник відповідача, а об`ємність справи складає близько 200 сторінок з якими потрібно було і ознайомитись, і побудувати, сформувати позицію та аргументацію.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, наданому суду 22.03.2021, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20 залишити в силі, а апеляційну скаргу ТОВ "Скайап" без задоволення, вказав на те, що статтею 180 ГПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, а кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та, відповідно, зустрічної позовної заяви, є 21.12.2020, натомість відповідачем зустрічна позовна заява подана вже після закінчення строку на її подання та датується 01.02.2021, тобто через 42 дні після підготовки та надсилання відзиву на позов, у зв`язку із чим вважає, що суддею прийнято рішення з дотриманням усіх вимог процесуального законодавства. Посилання відповідача у зустрічній позовній заві на об`ємність матеріалів справи не можуть бути прийнятими до уваги суду, адже сторони у господарському процесі користуються рівними процесуальними правами, а виконання обов`язків, покладених на кожну сторону окремо, мають бути виконаними, в тому числі й щодо дотримання процесуальних строків. Не може бути підставою для поновлення строку заміна представника відповідача, оскільки вибір особи, яка б представляла інтереси відповідача є його правом та ніяким чином не може впливати на тривалість процесуальних строків визначених Господарським процесуальним кодексом України, адже така б залежність могла призвести до зловживання процесуальними правами неблагонадійних учасників процесу, що порушувало б принцип розумності строків розгляду справи судом.

Інші дії учасників справи

19.02.2021 скаржником до доповнення до апеляційної скарги було додано, зокрема, оригінал зустрічної позовної заяви, яка була отримана від Господарського суду міста Києва від 11.02.2021.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2021 справу № 910/18295/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Коротун О.М.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку із перебуванням судді Коротун О.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 22.03.2021 по 26.03.2021, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/18295/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1227/21 від 29.03.2021, у зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/18295/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 прийнято справу № 910/18295/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 винесену за результатом розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" у справі № 910/18295/20 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, перебування головуючого судді Гаврилюка О.М. на лікарняному з 15.04.2021 по 29.04.2021, включно, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/18295/20 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" (далі - відповідач) про стягнення 39 983 642,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № 264/1-20 від 01.01.2020 відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі розрахувався за надані послуги, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення основний борг у розмірі 38513219,32 грн, пеню у розмірі 653733,89 грн, 3% річних у розмірі 120303,49 грн та інфляційні втрати у розмірі 696385,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/18295/20 та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.12.2020 та встановлено відповідачу строк протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на подання відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 22.12.2020 суд, у відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання про відкладення підготовчого засідання на 19.01.2021.

19.01.2020 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просить стягнути з відповідача 55 810 891,14 грн.

В судовому засіданні 19.01.2021 відповідно до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, продовження строку підготовчого засідання на 30 днів та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.02.2021.

02.02.2021 до відділу діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" (далі - позивач за зустрічним позовом) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден № 264/1-20 від 01.01.2020.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що умовами пункту 4.2.1 та 4.2.2 спірного договору передбачено подвійну відповідальність за одне і теж правопорушення, що суперечить нормам Конституції України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що оскільки позивачем за зустрічним позовом не зазначено жодної поважної причини пропуску строку на звернення з зустрічним позовом, господарський суд першої інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до частини 1 статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У частині 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України вказано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі від 30.11.2020 господарським судом першої інстанції встановлено відповідачу строк протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду відзиву на позовну заяву.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №302, ухвала Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 була отримана відповідачем - 04.12.2020.

Отже, кінцевим строком для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та відповідно зустрічної позовної заяви є 21.12.2020 включно.

Однак, зустрічна позовна заяву подана відповідачем лише 02.02.2021, тобто з порушенням процесуального строку.

Також у зустрічній позовній заяві заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, що обґрунтовано значним обсягом матеріалів даної справи та залученням нового представника, якому знадобився додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до статей 118, 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дослідивши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що причини пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви не є поважними, оскільки об`ємність матеріалів справи не є поважною підставою для поновлення строку. При цьому, в підтвердження позовних вимог за зустрічним позовом подано в якості доказів лише копію оспорюваного договору, жодних нових чи додаткових доказів не подано, а тому суд не може дійти висновку, що пропуск процесуального строку відбувся у зв`язку зі складністю належної підготовки доказів в обґрунтування зустрічних позовних вимог. В свою чергу, залучення відповідачем до участі у справі нового чи додаткового представника для захисту своїх інтересів є його правом та не є наслідком для визнання поважною причини пропуску строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що нормами ГПК України не надано право господарським судам довільно тлумачити норми вказаного Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (постанова ВС від 07.08.2020 №754/10996/19).

Відповідно до частини 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на наведене та подання ТОВ "Авіакомпанія Скайап" зустрічного позову з порушенням встановленого судом строку, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що зустрічний позов ТОВ "Авіакомпанія Скайап" не може бути прийнято до розгляду, він підлягає поверненню заявнику.

Крім того, судова колегія зауважує, що із змісту ст. 180 ГПК України законодавцем встановлено преклюзивний строк для пред`явлення зустрічного позову, порушення якого має наслідком повернення позовної заяви, а можливість поновлення такого строку (як це до прикладу передбачено ст.ст. 80, 99 Господарського процесуального кодексу України) не передбачено. Такі висновки суду, зокрема, підтверджуються формулюванням законодавцем положень ч. 6 ст. 180 ГПК України, якими чітко визначено наслідок пропуску строку - повернення позову без будь-якого посилання на можливість його поновлення за наявності поважних причин пропуску.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, як такі, що спростовуються матеріалами справи, оскільки ТОВ "Авіакомпанія Скайап" було обізнане про пред`явлений до нього позов, з огляду на наявні в матеріалах справи докази надсилання йому копії позовної заяви, а отже до 21.12.2020 у останнього було достатньо часу скористатися в повній мірі своїми процесуальними правами та обов`язками, у тому числі завчасно ознайомитися з матеріалами справи та подати зустрічний позов до спливу процесуального строку.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. Тому, учасники провадження мають розуміти, що встановлені судом строки будуть застосовані.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зустрічну позовну заяву ТОВ "Авіакомпанія Скайап" подано з порушенням строку, встановленого ч. 1ст. 180 ГПК України та такий позов підлягав поверненню заявнику, на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Аналогічні правові висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 904/2739/18.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 винесену за результатом розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" у справі № 910/18295/20 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 136-140 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 винесену за результатом розгляду зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" у справі № 910/18295/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі № 910/18295/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап".

4. Справу № 910/18295/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Текст постанови складено та підписано 30.04.2021.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич