ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 справа № 914/619/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. за участю секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів», м. Львів

до відповідача Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації, м. Жидачів, Львівська обл.

про стягнення 237750,84 грн. заборгованості за договором постачання теплової енергії в гарячій воді №41/2020 від 20.10.2020

За участю представників сторін:

від позивача: Павлічко О.О.

від відповідача: не з`явився

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» до Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації про стягнення 237750,84 грн. заборгованості за договором постачання теплової енергії в гарячій воді №41/2020 від 20.10.2020.

Ухвалою суду від 17.03.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Ухвалою суду від 15.04.2021 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 27.04.2021.

Представник позивача в судове засідання 27.04.2021 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 27.04.2021 не забезпечив.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання теплової енергії в гарячій воді №41/2020 від 20.10.2020 в частині вчасної та повної оплати вартості поставленої теплової енергії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Заперечення відповідача

У відзиві на позовну заяву (вх.№8027/21 від 05.04.2021) відповідач позовні вимоги визнав. Зазначив, що відповідач вчасно проплату здійснити не зміг у повному обсязі, оскільки для оплати за спожите тепло (138 Гкал) не було вчасно представлено позивачем акту виконаних робіт на суму 237750,84 грн. Відповідно до угоди позивач зобов`язувався надавати документи до 25 числа поточного місяця. Акт №2 зняття показників приладів обліку поступив у відділ 30.12.2020, коли Управління державної казначейської служби у Львівській області вже не здійснювало платіжних операцій. На 2021 рік кошторисних призначень на відділ освіти Жидачівської РДА не закладено зовсім, тому боргу покрити не було можливості. На даний час відділ освіти перебуває на стадії ліквідації, працівники бухгалтерії були звільнені ще 31.12.2020, а в.о. начальника відділу освіти Жидачівської РДА була звільнена 17.02.2021. З метою сприяння вирішення питання по оплаті заборгованості за спожите тепло закладами освіти за 2020 рік було направлено службову записку голові Жидачівської РДА Гучко М.М., звернення до Стрийської РДА як правонаступника Жидачівської РДА, проте отримано відповідь, у якій стверджується, що фінансування у 2021 році повинно здійснюватись територіальною громадою, на балансі якої знаходиться бюджетні установи.

Обставини справи

20.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» (Виконавець) та Відділом освіти Жидачівської районної державної адміністрації (Споживач) укладено Договір №41/2020 про закупівлю код Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії в гарячій воді), відповідно до п.1.1. якого Виконавець зобов`язався 2 2020 році поставити Споживачеві код Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код 09320000-8 Пара, гараяча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії в гарячій воді) (надалі теплова енергія) на об`єкти Споживача вчасно та відповідної якості, а Споживач зобов`язався своєчасно оплачувати Виконавцю за надану теплову енергію у строки і на умовах, передбачених Договором.

30.11.2020 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №41/2020 про закупівлю код Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії в гарячій воді), відповідно до п.1. якої Сторони дійшли згоди зменшити загальний обсяг закупівлі товару на 28 Гкал та суму на 48239,24 грн (сорок вісім тисяч двісті тридцять дев`ять грн 24 коп.) з урахуванням потреб Замовника та викласти п.1.2 у новій редакції, а саме: « 1.2. Загальна сума договору становить 640892,76 грн (шістсот сорок тисяч вісімсот дев`яносто дві грн. 76 коп.) в т.ч. ПДВ 106815,46 грн».

В межах договірного обсягу послуг теплопостачання Виконавець надав Споживачу два Акти здачі-приймання (надання послуг) відповідно до умов Договору: №189 на 177 Гкал на суму 304 940,91 грн. за період з моменту укладення договору до 20.11.2020 р. та №221 на 195 Гкал на суму 335 951,85 грн. за період з 20.11.2020 р. по 16.12.2020 р., що зазначено в Акті наданих послуг.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач підписаних актів наданих послуг не повернув, проте оплату згідно актів здійснив, а саме: 173 402,83 грн згідно акту наданих послуг №189, 79 405,25 грн згідно акту наданих послуг №189, 52 132,83 грн згідно акту наданих послуг №189, 87 381,94 грн згідно акту наданих послуг №221, 248 569,91 грн згідно акту наданих послуг №221.

Проте, за період дії Договору відповідачем фактично було спожито послуг в обсязі 510 Гкал на загальну суму 878 643,30 грн, в т.ч. 372 Гкал до 16.12.2020 р. та 138 Гкал з 16.12.2020 р. по 31.12.2020 р.

Факт отримання послуг підтверджено показниками приладів обліку, що зафіксовані відповідним Актом №2 зняття показників приладів обліку.

Таким чином утворилась заборгованість за фактично надані послуги в обсязі 138 Гкал на загальну суму 237 750,84 грн. Тариф (ціна) на теплову енергію передбачений Договором та встановлений відповідним рішенням органу місцевого самоврядування Жидачівською міською радою у розмірі 1722, 83 грн. за 1 Гкал.

03 березня 2021 року позивач направив на адресу відповідача Заяву вих.№20 від 26.02.2021 р. з вимогою погасити заборгованість, яка отримана останнім 05.03.2021 р.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав, про наявність таких не повідомив, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги визнав повністю.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного Договору №41/2020 про закупівлю код Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії в гарячій воді) від 20.10.2020.

Частинами першою та другою статті 714 Цивільного кодексу України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах. (ч.ч.1, 3 ст. 275 ГК України).

Згідно з п.2.3. Договору обсяг наданої теплової енергії розраховується на основі даних засобів обліку теплової енергії (лічильників), що встановлені в котельнях та/або приміщеннях споживача. Межею продажу теплової енергії є сукупність точок теплової мережі, де встановлені теплові лічильники.

Відповідно до п.4.2. Договору кількість теплової енергії поставленої за розрахунковий період визначається на основі даних приладів обліку (лічильників) теплової енергії встановлених в котельні за адресою м. Жидачів, вул. Мазепи, 10. Розподіл спожитої теплової енергії між об`єктами Споживача здійснюється пропорційно за даними Споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Пунктом 4.6. договору встановлено, що споживач здійснює оплату за надану теплову енергію до 5 числа місяця наступного за звітним за фактично надану теплову енергію на підставі виставлених виконавцем рахунків шляхом перерахування коштів виконавцю на розрахунковий рахунок вказаний у цьому договорі та відповідному виставленому рахунку.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На переконання суду, хоча в договорі й зазначено, що оплата здійснюється на підставі виставлених рахунків, однак за змістом статті 692 ЦК України та вищенаведеного пункту договору така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`язання, який обраховується з дня отримання товару, а не отримання чи складення рахунку.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в оплату за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Можливе непредставлення рахунку відповідачеві не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29.08.2019 р. у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 р. у справі №915/400/18, від 29.04.2020 р. у справі №915/641/19 тощо.

Сторонами визнається, що вартість наданої теплової енергії не була повністю оплачена.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказано у ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.6 ст.236 ГПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 27.04.2021 вбачається, що ВІДДІЛ ОСВІТИ ЖИДАЧІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (ВІДДІЛ ОСВІТИ) (ідентифікаційний код 02144536; 81700, Львівська обл., Жидачівський р-н, місто Жидачів, ВУЛИЦЯ І.ФРАНКА, будинок 19) знаходиться в стані припинення. Будь-яка інформація стосовно завершення припинення юридичної особи та її правонаступників відсутня.

Таким чином, станом на час прийняття рішення у справі юридична особа відповідача не є припиненою.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову про стягнення заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 237750,84 грн заборгованості за поставлену теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3566,27 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №1856 від 11.03.2021.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Жидачівської районної державної адміністрації (ідентифікаційний код 02144536; 81700, Львівська обл., Жидачівський р-н, місто Жидачів, вулиця І.ФРАНКА, будинок 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергозбереження Львів» (ідентифікаційний код 39674924; 79018, Львівська обл., місто Львів, вулиця Героїв УПА, будинок 72) 237750,84 грн (двісті тридцять сім тисяч сімсот п`ятдесят гривень 84 копійки) заборгованості за Договором №41/2020 про закупівлю код Національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» код 09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії в гарячій воді) від 20.10.2020 та 3566,27 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят шість гривень 27 копійок) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 28.04.2021.

Суддя Р.А. Кидисюк