ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/746/20

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», м. Ужгород

до орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод», м. Ужгород

про стягнення 423955,58 грн.

представники:

позивача - Кривка М.В., представник за довіреністю, адвокат

відповідача - не з`явився

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення наведеної суми як боргу за надані у період з червня по вересень 2020 року послуги розподілу газу згідно укладеного сторонами договору розподілу природного газу. Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач відзиву на позов не надав та не забезпечив участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи; за клопотанням останнього призначене на 23.12.20 підготовче засідання суду було відкладене; у зв`язку з поверненням до суду кореспонденції суду (ухвала від 23.12.20), надісланої за його юридичною адресою, без вручення адресату, судом здійснювався виклик відповідача шляхом офіційного оприлюднення оголошення у справі на офіційному вебсайті судової влади України (ухвали суду від 09.02.21, 09.03.21), з оприлюдненням якого відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Крім того, кореспонденція суду з ухвалою суду від 09.03.21 про призначення даного судового засідання вручена відповідачу, докази чого містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не скористався своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати відзив на позов, тому суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши у ході судового розгляду справи пояснення представника позивача встановив наступне.

Сторони у даній справі перебувають у договірних відносинах як суб`єкти ринку природного газу за визначенням наданим у Законі України «Про ринок природного газу», оскільки завод - відповідач у справі - як споживач 22.02.16 підписав заяву-приєднання № 094200BG3DP016 до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) на об`єкт (точки комерційного обліку) розташований по вул. Тімірязєва, 19 у м. Ужгороді (далі - договір).

Типовий договір розподілу природного газу, до якого приєднався відповідач, затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (далі - типовий договір) і згідно наведеного у його загальних положеннях, є публічним договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживача. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання.

За умовами договору (п. 2.1) оператор ГРМ - позивач у справі - зобов`язався надати споживачу - відповідачу у справі - послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язався прийняти зазначену послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Послуга з розподілу природного газу, відповідно до визначення термінів наведеного у п. 1.4 договору, - послуга оператора ГРМ, яка надається споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 договору).

Згідно з п. 6.1 договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом п. 6.3 договору визначено, що величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача та тарифу, встановленого регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік, відповідно до п. 2 гл.6 розділу УІ кодексу ГРС, визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно із п. 6.5, 6.6. договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 7.2 договору, оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим Договором.

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені договором (п.7.4 договору).

За даними позивача, які не спростовані відповідачем, фактичний обсяг споживання газу відповідача за період з 01.10.2020 року по 30.09.2019 рік (газовий рік) складає 950573,04 м3, що є річною замовленою потужністю на 2020 рік.

Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 № 3021 АТ «Закарпатгаз» на період з 01.06.20 до 30.09.20 було встановлено тариф на послуги розподілу газу в розмірі 1,04 грн. без ПДВ за 1 м3 (до 30.06.20) та 1,14 грн. без ПДВ за 1 м3 - з 01.07.20.

Місячна вартість за послуги розподілу природного газу для відповідача, що визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта відповідача (79214,42 м3) та встановленого тарифу, становила у червні 2020 - 98859,60 грн. та у період з липня по вересень - 108365,33 грн.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачем направлялися відповідачеві рахунки для оплати вартості послуг розподілу газу, а також для підписання - акти про надання послуг розподілу природного газу № ЗКЯ80026733 від 30.06.20 на суму 98859,60 грн., № ЗКЯ80030345 від 31.07.20 на суму 108365,33 грн., № ЗКЯ80037358 від 31.08.20 на суму 108365,32 грн., № ЗКЯ80041528 від 30.09.20 на суму 108365,33 грн. Направлення зазначених документів відповідачеві підтверджується долученими до матеріалів справи поштовими накладними, описами вкладення та фіскальними чеками.

Відповідач зазначені акти про надання послуг не підписав та не повернув позивачеві, оплату наданих у спірний період послуг не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом про стягнення вартості наданих послуг до суду.

Взаємовідносини сторін у справі як суб`єктів ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15 № 2494 (кодекс ГРС).

Відповідно до частини другої гл. 1 розділу VI кодексу ГРС доступ споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою типового договору, в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з п. 4 гл. 3 розділу VI цього ж Кодексу договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 4, 173-175 та відповідно до частини першої статті 193 ГК України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

За змістом частини першої статті 193 ГК України та частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із п. 9 гл. 6 розділу VI кодексу газорозподільних систем (в редакціі станом на час виникнення спірних відносин), надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператора ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг, розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

У матеріалах справи відсутні докази того, що на момент настання строку оплати послуг відповідач заперечував проти величини потужності, тарифу, вартості послуг, вказаних в актах приймання-передачі, відсутні також докази того, що відповідач звертався до позивача з заявою про зменшення величини річної замовленої потужності, направляв позивачу мотивовану відмову від підписання актів наданих послуг, направляв позивачу пропозиції про розірвання договору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих послуг з розподілу природного газу за червень-вересень 2020 року, що призвело до виникнення заборгованості на спірну суму.

Відповідач у ході судового розгляду справи письмового відзиву на позов не подав.

Отже, у суду наявні всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з червня по вересень 2020 року на суму 423955,58 грн.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 6359,33 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з орендного підприємства «Ужгородський коньячний завод» (88014, м. Ужгород, вул. Тімірязєва, 19/3, ) на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 ) заборгованість за надання послуг з розподілу природного газ на суму 423955,58 грн. (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн. 58 коп.) та у відшкодування судових витрат - суму 6359,33 грн. (шість тисяч триста п`ятдесят дев`ять грн. 33 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено23.04.21

Суддя Ушак І.Г.