СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р. Справа № 5006/5/35б/2012

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

за участю представників:

скаржника - не з`явився;

кредиторів - не з`явилися;

ліквідатор - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ Агенство безпеки Легіон (вх. 661 Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2021 (суддя Чорненька І.К.) у справі № 5006/5/35б/2012

за заявою кредитора (заявника): Товариства з обмеженою відповідальністю Дирекція адміністративних будівель, м. Донецьк,

до боржника: Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт. Красна Гора, м. Артемівськ,

ліквідатор арбітражний керуючий Карауш Ю.В.

про банкрутство,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора Карауш Ю.В. №02-31-20/331 від 30.09.2020 про затвердження мирової угоди від 08.07.2020 у справі №5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів.

ТОВ Агенство безпеки Легіон із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати, ухвалити нове рішення, яким затвердити мирову угоду у справі №5006/5/35б/2012 про банкрутство ДП Артемівський завод стінових матеріалів.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що діюче законодавство, зокрема ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.192 Господарського процесуального кодексу, передбачає можливість укладення мирової угоди у процедурі банкрутства за умови дотримання норм ГПК України та КзПБ. Скаржник зауважує, що мирова угода підлягає затвердженню господарським судом, оскільки містить однакові умови для всіх кредиторів та не суперечить чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, а також підписана уповноваженими на те особами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 05.04.2021 об 11:30 год.; копія вказаної ухвали направлена сторонам по справі.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Арбітражний керуючий Карауш Ю.В. надіслав електронною поштою клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, посилаючись на епідеміологічну ситуацію на всій території України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 клопотання арбітражного керуючого Карауш Ю.В. про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи на 26.04.2021 о 11:30 год.

Учасники справи у судове засідання 26.04.2021 не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Від апелянта надійшло клопотання (вх.№4665 від 21.04.2021) про відкладення розгляду апеляційної скарги, посилаючись на неможливість прибуття у судове засідання через погіршення епідеміологічної ситуації та короновірусних обмежень.

Розглянувши надане стороною клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне:

1) в силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

2) колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі, за клопотанням ліквідатора, розгляд справи відкладався, сторонами не подано нових доказів чи доводів, які б потребували розгляду їх безпосередньо в судовому засіданні;

3) судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, судова колегія дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Колегія суддів зазначає, що при здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на передбачений ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що явка представників не була визнана обов`язковою і їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, враховуючи принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутністю учасників справи, за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 21.05.2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Дирекція адміністративних будівель, м.Донецьк, порушена справа про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт.Красна Гора, м.Артемівськ на підставі ст.ст.1, 3-1, 6, 7, 8, 11, 12 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, введено процедуру розпорядження майном боржника та розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.10.2012 за результатами попереднього засідання визнано кредиторами та затверджено реєстр вимог кредиторів:

1. ТОВ Дирекція адміністративних будівель на суму 2925126,03грн. четверта черга;

2. ТОВ Торговий дім Красна Гора на суму 505731,60грн. четверта черга;

3. ТОВ Газторг Україна на суму 265608,74грн. четверта черга, 1439,00грн. (пеня, штраф) шоста черга;

4. ТОВ ВВС трейдинг на суму 51055,55грн. четверта черга, 1546,41грн. (пеня, штраф) шоста черга;

5. ТОВ Проектний інститут Український центр технічної екології на суму 38299,68грн. четверта черга, 1073,00грн. перша черга;

6. ТОВ Пакпрінт на суму 32735,80грн. четверта черга, 6241,14грн. (пеня, штраф) шоста черга;

7. КП Компанія Вода Донбасу в особі Часовоярського регіонального виробничого управління на суму 49293,88грн. четверта черга, 2908,01грн. (пеня, штраф) шоста черга;

8. ТОВ Агенство безпеки Легіон на суму 294284,00грн.;

9. Артемівської об`єднаної державної податкової інспекції Донецької області Державної податкової служби на суму 131987,34грн. третя черга, 27087,85грн. (пеня, штраф) шоста черга;

10. ДК Газ України НАК Нафтогаз України на суму 532 328,38грн. четверта черга, 1073,00грн. перша черга;

11. ОСОБА_1 на суму 60768,90грн. четверта черга;

12. Управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі на суму 47413,86грн. друга черга, 56297,84грн. (пеня, штраф) шоста черга.

Окремо до реєстру вимог кредиторів включено:

- у першу чергу заборгованість щодо виплати заробітної плати за три місяці роботи, що передують порушенню справи про банкрутство у сумі 18308,60 грн.;

- заборгованість з виплати аліментів 1182,39 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.02.2013 відкрито процедуру санації боржника строком на дванадцять місяців та керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.11.2013 затверджено план санації Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт. Красна Гора, м. Артемівськ.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, справа № 5006/5/35б/2012 була втрачена.

17.11.2017 до господарського суду Донецької області надійшла заява арбітражного керуючого Карпенка А.А. про відновлення втраченої справи №5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт. Красна Гора, м. Артемівськ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.12.2017 відновлено окремі матеріали втраченої справи №5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, с.м.т.Красна Гора, м.Артемівськ, в частині наявних матеріалів та судових рішень; здійснено заміну кредитора у справі №5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт.Красна Гора, м.Артемівськ, а саме: кредитора Артемівську об`єднану державну податкову інспекцію ДФС у Донецькій області на правонаступника - Бахмутську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Постановою господарського суду Донецької області від 20.06.2018 припинено процедуру санації Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів; визнано банкрутом боржника Дочірнє підприємство Артемівський завод стінових матеріалів; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 19.06.2019; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича (свідоцтво №1000 від 16.05.2013).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.09.2018 визнано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області кредитором боржника - Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів, смт. Красна Гора () на суму 811881,22грн. друга черга та 3524,00грн. перша черга.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.11.2018 звільнено арбітражного Карпенко Андрія Анатолійовича від виконання обов`язків ліквідатора у справі № 5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів (); призначено ліквідатором Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів () арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну.

Ухвалами господарського суду Донецької області від 19.11.2018:

- визнано Акціонерне товариство ДТЕК Донецькі електромережі, м.Краматорськ Донецької області, поточним кредитором Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів на суму 296274,89 грн. четверта черга.

- визнано Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, м.Маріуполь, поточним кредитором Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів,смт.Красна Гора, м.Бахмут (), на суму 897014,36 грн. четверта черга;

- визнано Дочірню компанію Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м.Київ, поточним кредитором Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів на суму 263515, 89грн., з яких: 259991,89грн. четверта черга, 3524,00грн. перша черга.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2020 до господарського суду Донецької області надійшло клопотання ліквідатора Карауш Ю.В. № 02-31-20/331 від 30.09.2020, в якому він просить затвердити Мирову угоду від 08.07.2020 у справі № 5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів та закрити провадження по справі № 5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів.

В обгрунтування заявленого клопотання, ліквідатор посилається на приписи ст.192 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що у лютому 2018 року на адресу ліквідатора надійшла заява засновника ДП Артемівський завод стінових матеріалів - іноземного підприємства Гленорд №05/02-01 від 05.02.2019 з пропозицією укладення мирової угоди у справі про банкрутство ДП Артемівський завод стінових матеріалів з метою збереження юридичної особи, відновлення її господарської діяльності та погашення кредиторських вимог. Згідно відомостей звіту, у зв`язку з вирішенням питання щодо вилучення земельної ділянки, укладення мирової угоди кредиторами не розглядалось. При цьому, на адресу ліквідатора та комітету кредиторів надійшов лист від засновника із пропозицією щодо підписання між боржником та кредиторами угоди щодо відстрочення та розстрочення боргів (мирової угоди) у відповідності до Господарського процесуального кодексу України. 08.07.2020 на засіданні комітету кредиторів прийнято рішення укласти мирову угоду у справі №5006/5/35б/2012 про банкрутство ДП Артеміський завод стінових матеріалів з метою розрахунків з кредиторами та відновлення платоспроможності боржника на умовах та порядку, визначених мировою угодою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ліквідатора Карауш Ю.В. №02-31-20/331 від 30.09.2020 про затвердження мирової угоди від 08.07.2020 у справі №5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на відміну від Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство з наслідками прощення (списання) заборгованості кредиторів, які не давали згоди на таке прощення (списання) своїх боргів, та відповідну процедуру укладення такої угоди від імені кредиторів комітетом кредиторів боржника (статті 77-82 цього Закону в останній редакції до моменту втрати ним чинності 20.10.2019), чинним на момент розгляду 02.12.2019 спору про затвердження мирової угоди Кодексом України з процедур банкрутства такої судової процедури банкрутства, як мирова угода та процедури її укладення, не передбачено. Крім того, надана ліквідатором мирова угода не відповідає вимогам цивільного законодавства, законодавства про банкрутство та суперечить інтересам кредиторів, вимоги яких відповідно до умов Мирової угоди підлягають списанню (прошенню), виключенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Наявною в матеріалах справи мировою угодою у редакції від 08.07.2020, схваленій комітетом кредиторів, передбачено:

1.7. У відповідності до матеріалів справи №5006/5/35б/2012 про банкрутство ДП Артеміський завод стінових матеріалів до реєстру вимог кредиторів включена кредиторська заборгованість загальною сумою 7522072,72грн.

2.2. Загальний розмір кредиторської заборгованості боржника, яка підлягає погашенню за цією Мировою угодою, становить 6614671,25грн.

2.3. Вимоги Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області на суму 811881,22грн. не включаються до цієї Мирової угоди, оскільки за приписами п.5 ч.1 ст. 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування джерелами формування коштів Фонду соціального страхування України є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Отже, капіталізація платежів здійснюється тільки у випадку ліквідації юридичної особи страхувальника. Внаслідок застосування до боржника процедури укладення мирової угоди, Дочірнє підприємство Артемівський завод стінових матеріалів не ліквідується, а за таких обставин, капіталізація платежів не повинна здійснюватись. Страхувальник має сплачувати внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України згідно з чинним законодавством.

2.4. Джерелами погашення заборгованості боржника перед кредиторами є кошти, отримані за рахунок відновлення господарської діяльності боржника.

3.1. Погашення кредиторських вимог, визначених цією Мировою угодою, починається через шість місяців з моменту прийняття Президентом України указу про завершення тимчасової окупації територій у Донецькій та Луганській областях, як це передбачено статтю 1 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

3.2. Кредиторські вимоги першої черги в розмірі 9194,00грн. погашаються боржником за рахунок коштів засновника протягом 12 місяців, починаючи з дати, визначеної п.3.1 цієї Мирової угоди.

3.3. Кредиторські вимоги другої та третьої черги, включені до реєстру вимог кредиторів, на загальну суму 179401,20грн., погашаються боржником протягом 12 місяців, починаючи з дати. визначеної п.3.1 цієї Мирової угоди.

3.4. Кредиторські вимоги четвертої черги, включені до реєстру вимог кредиторів, на загальну суму 6426076,05грн., погашаються боржником протягом 36 місяців, починаючи з дати. визначеної п.3.1 цієї Мирової угоди.

3.5. Кредиторська заборгованість шостої черги у загальній сумі 95520,25грн. у тому числі:

- Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () на суму 56297,84грн. (конкурсні);

- Головного управління ДФС у Донецькій області () на суму 27087,85грн.;

- ТОВ Газторг () на суму 1439,00грн. (конкурсні);

- ТОВ ВВС Тейдінг на суму 1546,41грн.;

- КП Компанія Вода Донбасу в особі Часовоярського регіонального виробничого управління () на суму 2908,01грн.;

- ТОВ Пакпрінгт () на суму 6241,14грн.

підлягає прощенню (списанню) у повному обсязі.

Мирова угода підписана ліквідатором Карауш Ю.В., головою комітет у кредиторів ТОВ Дирекція адміністративних будівель, засновником ДП Артеміський завод стінових матеріалів ІП Гленорд.

В апеляційній скарзі заявник стверджує, що діюче законодавство, зокрема ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства та ст.192 Господарського процесуального кодексу, передбачає можливість укладення мирової угоди у процедурі банкрутства за умови дотримання норм ГПК України та КзПБ.

Колегія суддів вважає такі твердження заявника безпідставними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та зазначає таке.

Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом втратив чинність 21.10.2019 у зв`язку з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (№2597-VIII в редакції від 21.10.2019). Таким чином, з 21.10.2019 провадження у даній справі здійснюється у відповідності до приписів Кодексу України з процедур банкрутства.

Клопотання ліквідатора Карауш Ю.В. № 02-31-20/331 від 30.09.2020, в якому він просить затвердити Мирову угоду від 08.07.2020 у справі № 5006/5/35б/2012 надійшло до суду 16.10.2020, тобто після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 192 ГПК України, на яку посилається заявник, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, мирова угода, яка укладається у справах позовного провадження, є інструментом урегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін та має стосуватися прав та обов`язків сторін спору.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 193 ГПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому для виконання судових рішень. Ухвала суду про закриття провадження у справі за наслідком укладення мирової угоди є підставою відмови в майбутньому у відкритті провадження у справі (п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Відносини неплатоспроможності, які виникають з моменту відкриття справи про банкрутство - це врегульовані законодавцем правовідносини щодо формування грошових вимог кредиторів до боржника, визначення їх черговості, призначення арбітражного керуючого на виконання певних повноважень у справах про банкрутство, введення щодо боржника передбаченої законодавством про банкрутство процедури (розпорядження майном, санації чи ліквідації), виявлення активів боржника, їх реалізації та справедливого розподілу грошових коштів, отриманих внаслідок продажу активів боржника.

При цьому, відносини неплатоспроможності не є інструментом вирішення окремого спору між боржником та його кредитором, а повинні забезпечити колективний механізм захисту інтересів різних кредиторів (конкурсних, заставних, поточних), інших учасників провадження у справі про банкрутство та справедливий розподіл активів боржника поміж цими кредиторами, справедливі умови реалізації майна боржника з метою пропорційного захисту майнових інтересів боржника та кредиторів.

Відповідно до ст. 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника, санація боржника, ліквідація банкрута.

Отже, мирова угода в позовному провадженні є способом урегулювання спору між двома сторонами спору, у той час як у справах про банкрутство правовідносини сторін характеризуються множинністю інтересів різних учасників справи і саме тому законодавцем передбачено особливі механізми врегулювання таких правовідносин у різних процедурах банкрутства, а в окремих випадках заборонено застосування певних механізмів позовного провадження щодо окремих процедур банкрутства.

На відміну від Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон про банкрутство), який передбачав можливість укладення мирової угоди у справі про банкрутство з наслідками прощення (списання) заборгованості кредиторів, які не давали згоди на таке прощення (списання) своїх боргів, та відповідну процедуру укладення такої угоди від імені кредиторів комітетом кредиторів боржника (ст. 77-82 цього Закону в останній редакції до моменту втрати ним чинності 20.10.2019), чинним на момент розгляду 02.12.2019 спору про затвердження мирової угоди Кодексом України з процедур банкрутства такої судової процедури банкрутства, як мирова угода та процедури її укладення, не передбачено.

Також в апеляційній скарзі заявник стверджує, що мирова угода підписана уповноваженими на те особами.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, сторони у справі про банкрутство визначені однаково - це конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Разом з тим, повноваження комітету кредиторів відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ч.8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства є різними, зокрема, Кодексом до повноважень комітету кредиторів уже не віднесено право на підготовку та укладення мирової угоди.

Відтак, діючи у процедурі банкрутства, щодо якої застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства, комітет кредиторів боржника некомпетентний на вчинення дій з підготовки та укладення мирової угоди та її підписання, як сторона у справі.

Як зазначалось вище, боржник ДП Артемівський завод стінових матеріалів перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду від 20.06.2018, та до нього з 21.10.2019 застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу.

Отже, на етапі розгляду наданої ліквідатором на затвердження мирової угоди, щодо боржника застосовуються особливості провадження у ліквідаційній процедурі, визначені Кодексом України з процедур банкрутства, та права й обов`язки учасників провадження (сторін у справі про банкрутство) визначаються цим Кодексом.

Надана ліквідатором мирова угода від 08.07.2020 за своїм змістом передбачає погашення кредиторської заборгованості боржника у розмірі 6614671,25 грн. Джерелами погашення кредиторської заборгованості визначено кошти, отримані за рахунок відновлення платоспроможності боржника.

При цьому, пунктом 3.5 наданої ліквідатором Мирової угоди передбачено, що кредиторська заборгованість шостої черги у загальній сумі 95520,25 грн. підлягає прощенню (списанню) у повному обсязі, зокрема: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () на суму 56297,84грн. (конкурсні); Головного управління ДФС у Донецькій області () на суму 27087,85 грн; ТОВ Газторг () на суму 1439,00грн. (конкурсні); ТОВ ВВС Тейдінг на суму 1546,41грн.; КП Компанія Вода Донбасу в особі Часовоярського регіонального виробничого управління () на суму 2908,01грн.; ТОВ Пакпрінт () на суму 6241,14грн.

Пунктом 2.3 Мирової угоди визначено, що вимоги Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області на суму 811881,22 грн. не включаються до цієї мирової угоди, оскільки за приписами п.5 ч.1 ст.11 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування джерелами формування коштів Фонду соціального страхування України є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у мировій угоді, Дочірнє підприємство Артемівський завод стінових матеріалів не ліквідується, внаслідок застосування до боржника процедури мирової угоди, у зв`язку з чим капіталізація платежів не повинна здійснюватись.

Укладення правочинів про прощення, розстрочення, відстрочення боргу має вирішуватися відповідно до глави 50 Цивільного кодексу України Припинення зобов`язання (статей 604-609 ЦК України) та з урахуванням особливостей провадження у справі про банкрутство, які виключають укладення окремих видів правочинів на певних етапах процедури банкрутства (зокрема, внаслідок дії мораторію згідно зі статтею 41 КУзПБ), з метою уникнення задоволення вимог кредиторів в індивідуальному порядку та забезпечення усіх кредиторів рівними правовими можливостями при задоволенні їх вимог, реалізації їх прав та законних інтересів; забезпеченні конституційного принципу рівності усіх перед законом, у тому числі на умовах, коли майна боржника недостатньо для повного задоволення усіх вимог кредиторів.

З матеріалів справи вбачається, що Мирова угода від імені кредиторів підписана лише головою комітету кредиторів боржника - ТОВ "Дирекція адміністративних будівель". При цьому, окремі кредитори, зокрема, вимоги яких підлягають списанню (прощенню) або виключені з мирової угоди (Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області; Головного управління ДФС у Донецькій області; ТОВ Газторг; ТОВ ВВС Тейдінг; КП Компанія Вода Донбасу в особі Часовоярського регіонального виробничого управління; ТОВ Пакпрінт; Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області) не укладали правочинів про прощення (списання) боргу згідно зі ст. 605 ЦК України.

Вказані обставини свідчать про те, що дана мирова угода укладена з порушенням норм цивільного законодавства щодо прощення боргу кредитором боржнику (ст. 605 ЦК України) за правочином, який передбачає волевиявлення кредитора на таке прощення боргу, та законодавства про банкрутство (ст. 48 КУзПБ), оскільки комітет кредиторів боржника на час укладення мирової угоди уже не був наділений повноваженнями з підписання такої угоди від імені усіх кредиторів боржника. Незважаючи на те, що комітет кредиторів боржника продовжує виконувати функцію представника колективного інтересу конкурсних кредиторів боржника, таке представництво не є універсальним, а визначається обсягом повноважень, наданих Кодексом України з процедур банкрутства.

Щодо посилань заявника в апеляційній скарзі на те, що мирова угода містить однакові умови для всіх кредиторів та не суперечить чинному законодавству, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.3 Мирової угоди кредиторські вимоги другої та третьої черги, включені до реєстру вимог кредиторів, на загальну суму 179401,20 грн, погашаються боржником протягом 12 місяців, починаючи з дати, визначеної п.3.1 цієї Мирової угоди (починається через шість місяців з моменту прийняття Президентом України указу про завершення тимчасової окупації територій у Донецькій та Луганській областях, як це передбачено статтю 1 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях).

До вимог другої та третьої черги, включених до реєстру вимог кредиторів, входять вимоги кредиторів, зокрема: Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () на суму 47413,86 грн та Головного управління ДФС у Донецькій області на суму 131987,34 грн.

При цьому, кредиторські вимоги Бахмутсько-Лиманського ОУПФ України Донецької області на суму 47413,86 грн становлять заборгованість боржника з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Водночас, чинним законодавством не передбачено розстрочення та відстрочення заборгованості по сплаті єдиного внеску, оскільки відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (зі змінами та доповненнями) єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Також, грошові зобов`язання боржника перед Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у розмірі 811881,22 грн виключені безпідставно, оскільки зазначені вимоги визнані господарським судом ухвалою від 10.09.2018 та підлягають включенню ліквідатором до реєстру вимог кредиторів.

Слід зазначити, що Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає можливість виключення кредитора ліквідатором із реєстру вимог кредиторів, в даному випадку кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області у розмірі 811881,22 грн, які становлять суму капіталізованих платежів, за відсутністю погашення даних кредиторських вимог.

Крім того, згідно п.3.1 Мирової угоди, погашення кредиторських вимог, визначених цією Мировою угодою, починається через шість місяців з моменту прийняття Президентом України указу про завершення тимчасової окупації територій у Донецькій та Луганській областях, як це передбачено ст. 1 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Станом на теперішній час територіями у Донецькій та Луганській областях. визначені ст.1 Закону України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, є окупованими. Таким чином, п.3.1 Мирової угоди не встановлений строк погашення кредиторської заборгованості боржника.

Окрім того, господарським судом вірно зазначено, що Мирова угода не містить умов щодо порядку погашення заборгованості з заробітної плати у сумі 18308,60 грн та заборгованості з виплати аліментів у розмірі 1182,39 грн.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Мирова угода не відповідає вимогам цивільного законодавства, законодавства про банкрутство та суперечить інтересам кредиторів, вимоги яких відповідно до умов Мирової угоди підлягають списанню (прошенню), виключенню.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що клопотання ліквідатора Карауш Ю.В. №02-31-20/331 від 30.09.2020 про затвердження мирової угоди від 08.07.2020 у справі № 5006/5/35б/2012 про банкрутство Дочірнього підприємства Артемівський завод стінових матеріалів суперечить приписам Кодексу України з процедур банкрутства, цивільному законодавству та не підлягає задоволенню.

Крім того, щодо вимог ліквідатора в частині закриття провадження у даній справі на підставі ст.90 Кодексу України з процедур банкрутства у зв`язку з укладанням мирової угоди слід зазначити, що статтею 90 Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено закриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку із затвердженням мирової угоди, а приписи п. 9 ч.1 ст. 90 КУзПБ (в інших випадках, передбачених законом) застосовуються лише до визнання боржника банкрутом (ч.2 ст. 90 КУзПБ).

За таких обставин, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі, не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 (Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 (Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 10.02.2021 у справі № 5006/5/35б/2012.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Донецької області від 10.02.2021 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Агенство безпеки Легіон на ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2021 у справі № 5006/5/35б/2012 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 10.02.2021 у справі № 5006/5/35б/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.04.2021.

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий