УХВАЛА

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/20746/16

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., за участю секретаря судового засідання Музиченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про заміну сторони (стягувача) під час примусового виконання рішення по справі

за позовом Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8"

про стягнення 1 390 218, 26 грн.

За участю представників сторін:

від стягувача: не з`явився

від боржника: не з`явився

від заявника: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" про стягнення 1 390 218, 26 грн, у тому числі, основний борг за передане по договору купівлі-продажу від 05.06.2015 нерухоме майно у розмірі 896 495, 06 грн, інфляційні втрати у сумі 470 659, 94 грн, 3 % річних у розмірі 23 063, 26 грн.

Господарський суд міста Києва рішенням від 12.01.2017 у справі № 910/20746/16 вжив заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8", а саме: будівлю конезаводу (відділення № 1), що знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Курортна, буд. 52а (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24); позовні вимоги Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" задовольнив частково, присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" на користь Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" 896 495,06 грн заборгованості, 84 182,61 грн інфляційних втрат, 23 063,26 грн 3 % річних та 15 056,11 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

27.01.2017 на виконання судового акту Господарським судом міста Києва видано накази.

20.04.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" було подано заяву про заміну сторони (стягувача) під час примусового виконання рішення від 21.01.2017 Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу повторного автоматизового розподілу судової справи між суддями справу для розгляду заяви було передано судді Князькову В.В.

Ухвалою від 21.04.2021 судове засідання було призначено на 28.04.2021.

У судове засідання 28.04.2021 представники стягувача, боржника та заявника не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З огляду на неявку представників стягувача, боржника та заявника, господарський суд зазначає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення питання про заміну стягувача правонаступником, а неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про заміну сторони (стягувача) під час примусового виконання судового рішення, господарський суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 334 статті 52 Господарського процесуального кодексу України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).».

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 Господарського процесуального кодексу України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 Господарського процесуального кодексу України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 та від 16.02.2021 по справі №911/3411/14.

У постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України . У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Рішенням від 12.01.2017 у справі № 910/20746/16 позовні вимоги Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" на користь Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар"" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" 896 495,06 грн заборгованості, 84 182,61 грн інфляційних втрат, 23 063,26 грн 3 % річних та 15 056,11 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

27.01.2017 на виконання судового акту Господарським судом міста Києва видано накази.

З представлених суду документів вбачається, що 20.03.2020 на підставі наказу від 27.01.2017 Господарського суду міста Києва по справі №910/20746/16 приватним виконавцем Овчаренко М.О. було відкрито виконавче провадження №61615081.

За поясненнями заявника, станом на теперішній час рішення суду у справі №910/20746/16 не є виконаним. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

За приписами п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

30.03.2021 між Дочірнім підприємством "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (новий кредитор) було укладено договір №30-03-2021 про відступлення права вимоги, за умовами п.1.1 якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор набуває (приймає) від належного первісному кредитору право грошової вимоги згідно договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016, договору купівлі - продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., номер запису про право власності: 9929483, договору купівлі-продажу основних засобів від 08 вересня 2014 року, боржником, а саме: під відступленими правами розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів, які належать до сплати боржником первісному кредитору, у відповідності та на підставі безпосередньо договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016, договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., номер запису про право власності: 9929483, договору купівлі-продажу основних засобів від 08 вересня 2014 року, та зокрема й рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/20746/16 від 12 січня 2017 року. Рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/23249/16 від 13 січня 2017 року та рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/22234/16 від 29 листопада 2017 року, які набрали законної сили, та інші можливі нарахування відповідно до вимог, норм та положень чинного законодавства України.

Борг у розумінні договору №30-03-2021 від 30.03.2021 означає суми грошових коштів, належні до сплати первісному кредитору боржником згідно договору

купівлі-продажу від 05 червня 20І5.-року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016, договору купівлі - продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., номер запису про право власності: 9929483, договору купівлі-продажу основних засобів від 08 вересня 2014 року, як підстави виникнення грошового зобов`язання, в тому числі,

розміром основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат, котрі нараховані та визначені у зв`язку із неналежним, неповним та несвоєчасним виконання Боржником умов договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016, договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко

А.В., номер запису про право власності: 9929483, договору купівлі-продажу основних засобів від 08 вересня 2014 року, а також розміром судових витрат (витрат по сплаті судового збору та витрат по сплаті судової експертизи), понесеними первісним кредитором необхідним для отримання відповідних сум заборгованості та нарахованих

3% річних та інфляційних втрат. Розмір невиконаних грошових зобов`язань боржника первісному кредитору на момент укладення даного договору визначений та підтверджений рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/26746/16 від 12 січня 2017 року. Рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/23249/16 від 13 січня 2017 року та рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/22234/16 від 29 листопада

2017 року, які набрали законної сили.

Права вимоги у розумінні вказаного вище правочину всі права вимоги первісного кредитора до боржника згідно договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016, договору купівлі-продажу від 05

червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., номер запису про право власності: 9929483, договору купівлі-продажу основних засобів від 08 вересня 2014 року на дату відступлення прав вимоги, включно всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору щодо виплати суми боргу, а також суми, що є похідними від неналежного,

несвоєчасного та/або неповного виконання боржником взятих на себе грошових зобов`язань.

У договорі №30-03-2021 від 30.03.2021 також вказано, що неоплаченими договорами є, договори (угоди), які укладенні між боржником та первісним кредитором, в тому числі, договір купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрований в реєстрі за №2016, в частині існуючого невиконаного/непогашеного грошового зобов`язання (основної заборгованості) у розмірі 256 159,88 коп.

У п.1.2 договору №30-03-2021 від 30.03.2021 вказано, що відступлені права відступаються в повному обсязі та на умовах, що визначені цим договором, та які існують на момент їх відступлення щодо повернення боржником та/або отриманням виконання грошового зобов`язання від останнього, основної суми заборгованості та інших сум, що належать до сплати (виконання) боржником.

Пунктом п.1.3 договору №30-03-2021 від 30.03.2021 передбачено, що після відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору первісний кредитор позбавляється права пред`являти до боржника претензії та грошові вимоги, які виникли за визначеними цим договором неоплаченими Договорами, на підставі яких виникла заборгованість.

Згідно п.4.1 договору №30-03-2021 від 30.03.2021 відступлені права вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання/укладення даного договору та підписанням між сторонами акту прийому-передачі документів відповідно до розділу 2 даного договору.

Відповідно до п.4.2 договору №30-03-2021 від 30.03.2021 первісний кредитор на підтвердження дійсності відступлених прав зобов`язується в день підписання даного договору передати новому кредитору оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують відповідні зобов`язання боржника перед ним. Після відступлення прав вимоги у первісного кредитора не залишається будь - яких матеріальних претензій та вимог до боржника.

Проте, суд не приймає договір №30-03-2021 від 30.03.2021 в якості належної підстави для переходу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" як нового кредитора від позивача у справі права грошової вимоги згідно договору купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2016. При цьому, господарський суд виходить з такого.

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.215 Цивільного кодексу України унормовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (ч.1 ст.209 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 657 Цивільного кодексу України (в редакції, що була чинною на момент укладення між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна) унормовано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Як вказувалось вище, предметом позовних вимог в межах справи №910/20746/16 було стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрований в реєстрі за №2016.

Отже, право грошової вимоги Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" виникло на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу, умовами якого передбачено, що продавець передав у власність (продав), а покупець прийняв у власність (купив) будівлю Конезаводу (відділення № 1), що знаходиться за адресою: Донецька область, Костянтинівський район, с. Білокузьминівка, вул. Курортна, буд. 52а та розташована на земельній ділянці загальною площею 6, 9006 га, кадастровий номер :18:000:0151, що перебуває у державній власності.

Цивільним законодавством визначено імперативний припис щодо форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме вимогу щодо його нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу від 05 червня 2015 року посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрований в реєстрі за №2016.

Таким чином, керуючись приписами ст.513 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що правочин щодо заміни сторони (кредитора) у зобов`язанні, яке виникло з договору купівлі-продажу нерухомого майна, також має бути посвідчений нотаріально.

Проте, договір №30-03-2021 від 30.03.2021, який укладено між Дочірнім підприємством "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" (новий кредитор), предметом якого є, зокрема, відступлення права грошової вимоги первісного кредитора за договором купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрований в реєстрі за №2016, нотаріально не посвідчено.

Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору визначено у ст.220 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ч.1 вказаної статті унормовано, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України).

Отже, з наведеного вбачається, що в силу приписів ч.1 ст.220 Цивільного кодексу України договір №30-03-2021 від 30.03.2021, який укладено між Дочірнім підприємством "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС", є нікчемним в частині відступлення права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" за договором купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., зареєстрований в реєстрі за №2016.

У ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України вказано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, з огляду на вказане вище, у суду відсутні підстави приймати договір №30-03-2021 від 30.03.2021 в якості доказу переходу від Дочірнього підприємства "Агрофірма "Шахтар" Орендного підприємства "Шахта ім. О.Ф. Засядька" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" права грошової вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСУЛ 8" за договором купівлі-продажу від 05 червня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., що вказує на відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про заміну сторони (стягувача) під час примусового виконання рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 52, 234-237, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви №17-1/04 від 17.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" про заміну сторони (стягувача) під час примусового виконання рішення.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 28.04.2021.

Суддя В. В. Князьков