ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"30" квітня 2021 р. Cправа № 902/399/21
СУДОВИЙ НАКАЗ
Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості у розмірі 53 904,00 грн.
19.04.2021 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Чароітбуд" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімресурс" заборгованості у розмірі 53 904,00 грн.
Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов договору укладеного між сторонами у спрощений спосіб щодо поставки арматури 10 мм А500С.
Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 дану заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.
Ухвалою суду від 23.04.2021 заяву про видачу судового наказу залишено без руху на підставі ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено заявнику строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.
29.04.2021 до суду надійшла заява № б/н від 26.04.2021 (вх. номер канц. суду 01-34/3959/21 від 29.04.2021) з матеріалами на виконання ухвали суду від 23.04.2021.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу та заяву про усунення недоліків, судом не виявлено підстав передбачених статтею 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, враховуючи таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Договір укладається внаслідок погоджених дій кількох сторін, що зумовлює певну процедуру його вчинення. Зокрема, процес укладення договору складається із пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції укладення договору другою стороною (акцепт).
Положеннями ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Положеннями ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, законодавством передбачена можливість укладення договорів у спрощеному порядку через:
- ділову переписку - шляхом обміну документами, в тому числі електронними;
- у вигляді конклюдентних дій (прийняття замовлення до виконання).
При цьому договори, укладені зазначеними способами, вважаються такими, що вчинені у письмовій формі.
На підтвердження укладення договору поставки у спрощений спосіб, заявник надав рахунок-фактури № СФ-0000035 від 22.10.2020 та підписану сторонами видаткову накладну № РН-0000013 від 11.11.2020.
Разом з тим, заявник надав до заяви копію вимоги за вих. № 152 від 05.03.2021 про сплату товару, отриманого, зокрема за вказаною видатковою накладною та докази її направлення боржнику.
Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
В силу приписів ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.
Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу слідує, що її предметом є стягнення грошових коштів в сумі 53 904,00 грн. за договором поставки укладеним в спрощенений спосіб.
Згідно із ч. 1 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи викладене, відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.129 ГПК України понесені заявником судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в сумі 227,00 грн підлягають стягненню з боржника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, -
2. Суд повідомляє, що у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
3. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
4. Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
7. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
9. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили
Дата видачі судового наказу стягувачу
10. Строк пред`явлення судового наказу до виконання протягом трьох років.
Суддя Матвійчук В.В.