РІШЕННЯ

23 квітня 2021 року м. ТернопільСправа № 911/246/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стопника С.Г.

за участю секретаря судового засідання Касюдик О.О.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна", вул. Машинобудівників, 1, смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба", с.Різдвяни, Теребовлянський район, Тернопільська область

про стягнення 162 433,76 грн пені та 175 648,24 грн 11% річних

За участі представників:

Позивача: Мостовий О.В. (в режимі відеоконференції)

Відповідача: Бронецький Н.В.

Відповідно ст.222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".

Відповідно до ст.197 ГПК України, за клопотанням позивача, на підставі ухвали суду від 09.04.2021, судове засідання проводилося в режимі відеоконференції за допомогою спеціалізованої програми фіксування відеоконференцій "EasyCon".

В судовому засіданні 23.04.2021 року, відповідно до ст.240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи: 20.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна", смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба", с.Різдвяни, Теребовлянський район, Тернопільська область, про стягнення заборгованості в загальній сумі 551 477 грн 41 коп, з яких: 211 151,77 грн - основний борг; 164 677,40 грн - пеня, та 175 648,24 грн - 11% річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2021 матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" про стягнення 551 477,41 грн (справа №911/246/21) на підставі п.1 ч.1 ст.31 ГПК України передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Тернопільської області.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021, справу №911/246/21 передано на розгляд судді Стопнику С.Г.

Ухвалою суду від 18.02.2021 відкрито провадження у даній справі; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 12.03.2021 на 10:00 год; запропоновано учасникам справи подати до суду: відповідачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 12.03.2021 - відзив на позов, із урахуванням вимог ст.165 ГПК України; позивачу - відповідь на відзив (у разі отримання відзиву), оформлену згідно вимог ст.166 ГПК України.

03.03.2021 судом задоволено клопотання ТОВ "Тайтен Машинері Україна" (вх.№1814 від 03.03.2021) та постановлено ухвалу про участь у судовому засіданні 12.03.2021 в режимі відеоконференції.

В подальшому, з метою виконання завдань підготовчого провадження, підготовче засідання у справі відкладалося на 26.03.2021 на 10:00 год, переносилося на 02.04.2021 на 12:00 год у зв`язку із перебуванням судді у відпустці, та відкладалося на 09.04.2021 на 11:00 год з повідомленням сторін про дату, час та місце розгляду справи.

09.04.2021 судом прийнято заяву представника ТОВ "Тайтен Машинері Україна" (вх.№3042 від 09.04.2021) про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим подальший розгляд спору відбувався, виходячи із нової ціни позову - про стягнення: 162433,76 грн - пені та 175 648,24 грн - 11% річних; підготовче провадження у справі №911/246/21 закрито; призначено її розгляд по суті у режимі відеоконференції на 23.04.2021 року на 10:00 год, про що постановлено відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 23.04.2021 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги щодо стягнення 162 433,76 грн пені та 175 648,24 грн 11% річних з підстав, наведених у позовній заяві, у відповіді на відзив (вх.№3043 від 09.04.2021), та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази. Позов обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки №TMU-041ТВ-19 від 23.07.2019 в частині проведення своєчасного розрахунку за переданий товар, що зумовило нарахування пені та 11% річних згідно умов договору.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених також у відзиві (вх.№2806 від 02.04.2021). Зокрема, стверджує, що ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" здійснила оплату за отриману сільськогосподарську техніку в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №189 від 25.01.2021. Також, просить врахувати, що відповідач з метою досудового врегулювання спору звертався до позивача з гарантійним листом №28/20 від 04.03.2020 про відтермінування оплати простроченої заборгованості та з листом №128/20 від 04.11.2020, які однак залишені без реагування. Просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, представник відповідача підтримав подане ним через канцелярію суду клопотання (вх.№3534 від 23.04.2021) про зменшення відповідно до ст.233 Господарського кодексу України заявленої до стягнення суми штрафних санкцій (пені) до 50%, вказуючи, що така сума є надмірно великою для товариства. При цьому, просить суд врахувати, що сума основного боргу на даний час є сплаченою повністю; ціна за товар за умовами договору визначена і сплачена в грошовому еквіваленті до долара США, отже, позивач не поніс збитки у зв`язку із несвоєчасним проведенням платежу; крім того, за прострочення платежу договором передбачено ще сплату 11% річних.

Представник позивача з приводу поданого клопотання відповідача заперечив, звернув увагу суду, зокрема, на те, що відповідачем прострочено платежі майже на рік, а заявлена до стягнення пеня нарахована лише за 6 місяців, хоча умовами укладеного сторонами договору передбачено можливість нарахування такої за весь строк прострочення сплати заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

- 23.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки №TMU-041TB-19 (далі - Договір), за умовами якого (п.1.1.) Продавець зобов`язався передати у власність Покупця сільськогосподарську техніку (далі - Товар), згідно з умовами оплати, які викладені в п.2.3. Договору.

Відповідно до п.1.2. Договору, Товар постачається на умовах EXW (Інкотермс 2010), адреса: м. Біла Церква, Київська область в строк до 01.08.2019, при умові 20% оплати Товару.

Згідно з п.3.2. Договору, Продавець зобов`язаний передати Товар Покупцеві, в термін та у місці, що вказано в п.1.2. Договору.

При цьому, згідно з п.4.4. Договору, при передачі Товару обов`язково складається Акт приймання-передачі, в якому вказується стан Товару на момент передачі.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що Сторони встановлюють ціну Товару в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - USD (надалі еквівалент), який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України (далі МВРУ "міжбанк", "курс продажу") на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору. Загальна сума Договору складається з суми всіх платежів, здійснених Покупцем на підставі виставлених Продавцем рахунків згідно Договору.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що на момент підписання цього Договору загальна вартість Товару (сільськогосподарський колісний трактор Case ІН Magnum 340, б/в НОМЕР_1 ) становить 2 439 125,00 грн. Грошовий еквівалент вартості Товару в іноземній валюті становить 95 000,00 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього Договору і становить 25,675 гривень за долар CШA.

Сторони також домовились, що розміри курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів, які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим Договором, визначаються на підставі даних, оприлюднених на Українському фінансовому сервері (http:/minfin.com.ua). У разі виникнення суперечок достатнім доказом існування курсу МВРУ на визначену дату є роздруківка відповідної сторінки з сайту, що зроблена Продавцем та засвідчена підписом уповноваженої особи Продавця та його печаткою.

В пункті 2.3. Договору сторони встановили, що протягом терміну дії Договору, грошові зобов`язання Покупця існують і підлягають сплаті в гривнях у наступному порядку:

платіж у розмірі 487 825,00 грн (грошовий еквівалент в іноземній валюті - 19 000,00 доларів США) - здійснюється Покупцем до 25.07.2019 (п.2.3.1.);

платіж у розмірі 756 128,75 грн (грошовий еквівалент в іноземній валюті - 29 450,00 доларів США) - здійснюється Покупцем до 15.12.2019 (п.2.3.2.);

платіж у розмірі 1 195 171,25 грн (грошовий еквівалент в іноземній валюті - 46 550,00 доларів США) - здійснюється Покупцем до 01.02.2020 (п.2.3.3. Договору).

При цьому, пунктом 2.4. Договору визначено, що Покупець зобов`язаний здійснити оплату за цим Договором на підставі рахунків Продавця, які ним виписані з урахуванням п.2.3. Договору таким чином, що сума у гривнях, що підлягає сплаті Покупцем на виконання ним зобов`язань за пунктом 2.3., визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті, на відповідний курс продажу долара США на МВРУ (що вказаний у графі "міжбанк", "курс продажу") на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу Покупцем, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень Покупцю не вимагається.

Згідно п.7.1. Договору у випадку прострочення терміну оплати, встановленого умовами цього Договору Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з моменту виникнення заборгованості за весь строк прострочення сплати заборгованості та суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Продавцем.

Крім того, керуючись ст.625 Цивільного кодексу України, Сторони домовилися, що у разі прострочення термінів оплати (у т.ч. кожного з платежів), встановлених умовами цього Договору Покупець сплачує Продавцю 11% річних від простроченої суми протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Продавцем (п.7.2. Договору).

Згідно п.5.1 Договору права та обов`язки сторін цього Договору виникають в момент його підписання та припиняються належним виконанням сторонами всіх його умов, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договорів, інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов вищезазначеного Договору, 29.07.2019 Продавець - ТОВ "Тайтен Машинері Україна" передав, а Покупець - ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" прийняв Товар: сільськогосподарський колісний трактор Case ІН Magnum 340, б/в, серійний номер НОМЕР_1 , що підтверджується Актом приймання-передачі техніки від 29.07.2019 №1, який підписаний представниками сторін без застережень та зауважень.

За умовами пункту 2.3. Договору, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання з повної оплати отриманого Товару в строк до 01.02.2020.

Проте, як вказує позивач, відповідачем порушено строки виконання зобов`язання, станом на дату звернення з позовом лише частково здійснено оплату вартості Товару, передбачену п.2.3. Договору, яка становить 2 416 135,02 грн, що в перерахунку до визначеного Договором еквівалента в іноземній валюті складає 87 521,63 доларів США, у зв`язку з чим станом на дату звернення з позовом за ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" обліковувалася заборгованість в сумі 7 478,37 доларів США (95000,00 доларів США - 87521,63 доларів США).

Гривневий еквівалент суми основної заборгованості ТОВ "Агрокомпанія "Дружба", що існувала станом на день подання позову (19.01.2021), згідно розрахунку позивача, становила 211 151,77 грн (з урахуванням курсу продажу долара США на УМВБ на день, що передував дню підготовки позовної заяви (1 долар США = 28,235 грн станом на 18.01.2021).

В матеріалах справи наявна копія вимоги за вих.№495 від 15.10.2020, адресованої відповідачу, щодо виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 23.07.2019 №TMU-041ТВ-19.

Також, в матеріалах справи наявна копія гарантійного листа ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" №28/20 від 04.03.2020, адресованого позивачу з проханням відтермінувати оплату простроченої заборгованості в сумі 76000,00 доларів США відповідно до наведеного у листі графіку (до 30.10.2020), а також копія листа №128/20 від 04.11.2020 з проханням не застосовувати до ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" штрафних санкцій, передбачених умовами Договору.

З приводу зазначених листів, у відповіді на відзив (вх.№3043 від 09.04.2021) позивач зазначив, що в жодній формі не погоджував пропозицію відповідача та не надавав згоди на відтермінування строків оплати за Договором.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як свідчать матеріали справи, згідно платіжного доручення №189 від 25.01.2021 ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" сплачено 212 834,52 грн заборгованості за Договором, у зв`язку з чим позивачем зменшено розмір позовних вимог на вказану суму.

За розрахунками позивача, відповідно до п.2.4. Договору, відповідач, здійснивши платіж у розмірі 212 834,54 грн, повністю оплатив залишок основного боргу в розмірі 210590,90 грн (грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 7 478,37 долари США), з урахуванням курсу продажу долара США, встановленого на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу Відповідачем (22.01.2021 - 28,16 грн).

Оскільки відповідачем переплачено суму основного боргу на 2 243,64 грн (212 834,54 грн 210 590,90 грн), позивач зменшив вказану у позовній заяві суму пені в розмірі 164677,40 грн на суму переплати (2 243,64 грн), у зв`язку з чим просить суд стягнути 162433,76 грн пені (164 677,40 грн - 2 243,64 грн).

Таким чином, матеріалами справи і сторонами підтверджено, що ТОВ "Агрокомпанія "Дружба" повністю оплатило вартість отриманого товару на загальну суму 2 626 725,92 грн (що в перерахунку до визначеного Договором еквівалента в іноземній валюті становить 95000,00 доларів США) - 25.01.2021, тобто з порушенням строків, визначених п.2.3 укладеного Договору.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Щодо вимоги про стягнення 11% річних.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вже зазначалось вище, у п.7.2. Договору сторони, керуючись ст.625 ЦК України, домовилися, що у разі прострочення термінів оплати (у т.ч. кожного з платежів), встановлених умовами цього Договору Покупець сплачує Продавцю 11% річних від простроченої суми протягом 10 календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Продавцем.

Враховуючи порушення відповідачем строків проведення розрахунку за товар, позивачем на підставі ст.625 ЦК України та п.7.2 Договору нараховано за період з 16.12.2019 по 18.01.2021 та заявлено до стягнення 175 648,24 грн 11% річних, що еквівалентно 6 220,94 доларів США виходячи з курсу продажу долара США на МВРУ станом на день, що передує дню підготовки позовної заяви 18.01.2021 - 28,235 грн (з урахуванням частково сплачених відповідачем сум в погашення заборгованості).

Слід зазначити, що позивачем при визначенні заявленої до стягнення суми 11% річних в гривневому еквіваленті взято курс продажу долара США на МВРУ станом на день, що передує дню підготовки позовної заяви (18.01.2021) - 28,235 грн (28,235*6220,94=175 648,24 грн).

Поряд з цим, за даними, оприлюдненими на Українському фінансовому сервері (http:/minfin.com.ua), розмір курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів станом на 18.01.2021 становить 28,26 грн.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок заявлених до стягнення 11% річних, беручи до уваги відсутність заперечень, зокрема у відзиві, зі сторони відповідача з приводу порядку нарахування та визначених у ньому сум, суд вважає обґрунтованим нарахування відповідачу 175 648,24 грн 11% річних, а позов в даній частині підлягає до задоволення.

Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996р., платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.258 ЦК України та ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік, при цьому позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України.

Як вже зазначалось вище, у п.7.1. Договору сторони погодили, що у випадку прострочення терміну оплати, встановленого умовами цього Договору Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення з моменту виникнення заборгованості за весь строк прострочення сплати заборгованості та суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції протягом десяти календарних днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Продавцем.

При цьому, керуючись ст.259 ЦК України сторони домовились, що позовна давність по стягненню неустойки (штрафу, пені), відсотків (п.7.2. Договору), у взаєморозрахунках між Продавцем та Покупцем, встановлюється тривалістю п`ять років (п.7.3. Договору).

Враховуючи порушення відповідачем строків проведення розрахунку за отриманий товар, на підставі наведених вище положень Договору, позивачем заявлено до стягнення (з урахуванням зменшення позовних вимог) - 162 433,76 грн пені, нарахованої за період з 16.12.2019 по 16.06.2020 (з урахуванням сплачених відповідачем сум в погашення заборгованості).

Відповідач з приводу порядку нарахування пені та визначених у розрахунку сум заперечень не подав, водночас заявив клопотання (вх.№3534 від 23.04.2021) про зменшення заявленої до стягнення суми штрафних санкцій (пені) до 50%, вказуючи, що така сума є надмірно великою для товариства.

Розглянувши подане клопотання, суд виходить з такого.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зазначена норма ГК України кореспондується з ч.3 ст.551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №905/1005/18 та від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013, постанові Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №902/855/18).

Враховуючи фактичні обставини справи та приймаючи до уваги: - ступінь виконання зобов`язання відповідачем - вартість товару (визначену в Договорі еквівалентно 95000,00 доларів США по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент підписання Договору) станом на час розгляду справи відповідачем повністю сплачено з урахуванням відповідного курсу продажу долара США на МВРУ на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу, що свого роду компенсує можливі втрати позивача у зв`язку із несвоєчасним виконанням зобов`язання; - задоволення вимоги позивача щодо стягнення на його користь 175 648,24 грн 11% річних, які є способом захисту його майнового права та інтересу і також носять компенсаційний характер; - неустойка (зокрема, пеня) має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання (яке станом на час розгляду справи є виконаним) та не може лягати непомірним тягарем для боржника, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації свого права, передбаченого ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, щодо зменшення розміру заявленої до стягнення з відповідача пені до 50%.

Отже, до стягнення з відповідача підлягає 81 216,88 грн пені, що становить 50% від заявленої до стягнення суми пені.

В частині стягнення решти 81 216,88 грн пені в позові слід відмовити на підставі ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України (з покладенням судових витрат по сплаті судового збору в цій частині на відповідача).

Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 5071,23 грн (що складає 1,5% від суми 175 648,24 грн 11% річних+162 433,76 грн пені) покладається на відповідача.

Слід також зазначити, що позивачем при зверненні із даною позовною заявою долучено платіжне доручення №7744 від 22.10.2020 про сплату судового збору в розмірі 38275,78 грн (виписка про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 23.10.2020 долучена до матеріалів справи Господарським судом Київської області).

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Частиною 2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Отже, питання щодо повернення переплаченої суми судового збору, в силу приписів ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", буде вирішено судом після подання відповідного клопотання ТОВ "Тайтен Машинері Україна".

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 73-79, 86, 129, 194, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомпанія "Дружба" (с.Різдвяни, Теребовлянський район, Тернопільська область, код 36023635) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (вул. Машинобудівників, 1, смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, код 38379774) 81 216 грн 88 коп. пені, 175 648 грн 24 коп. 11% річних та 5071 грн 23 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення 81 216 грн 88 коп. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст.256-257 ГПК України з урахуванням частини 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року.

Суддя С.Г. Стопник