Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/160/21

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Васильєвій О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, буд. 27, ) до Фізичної особи - підприємця Одноколова Віталія Петровича ( АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про стягнення 10 348 грн 11 коп.

за участю представників учасників справи:

- від позивача: Кузьма Наталія Вікторівна (довіреність № 03-05/30/33 від 06.01.2021 року);

- від відповідача: Твердий Микола Кузьмович (ордер серія ВК № 1018922 від 28.03.2021 року);

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 21.04.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер B3WJ22132476

ВСТАНОВИВ:

03.03.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - позивач) надійшов позов до Фізичної особи - підприємця Одноколова Віталія Петровича (далі - відповідач) у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 11-16, 525, 526, 692, 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 193, 216-217, 276 Господарського кодексу України, ч. ч. 1, 2 ст. 4, 73-80, 129, 162-164, 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) просить суд стягнути з відповідача 10 348 грн 11 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем Договору на постачання теплової енергії № 1436, укладеного 01.11.2016 року між позивачем та відповідачем, в частині повного та своєчасного проведення розрахунків, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 03.03.2021 року справу № 918/160/21 розподілено судді Заголдній Я.В.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/160/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 17.03.2021 року, визначити відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - десять днів з дня вручення даної ухвали, запропонувати сторонам:

а) позивачу: подати суду будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності) у термін до 16.03.2021 року;

б) встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов суду з урахуванням вимог ст.ст. 165, 178 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі, одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду;

в) позивачу: відповідно до ст. 166 ГПК України подати суду відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву; одночасно надіслати відповідь на відзив відповідачу та надати суду докази такого скерування відповідачу.

г) відповідачу: у строк протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 167 ГПК України, одночасно надіслати заперечення позивачу та надати суду докази такого скерування позивачу.

17.03.2021 року на запит судді Заголдної Я.В. № 73 відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" сформовано витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до наступних критеріїв пошуку: код ЄДРПОУ фізичної особи - підприємця Одноколова Віталія Петровича: НОМЕР_1 , з якого вбачається, що місцезнаходженням даної фізичної особи - підприємця є: АДРЕСА_3 .

17.03.2021 року відповідач у судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.03.2021 року оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/160/21 по суті на 06.04.2021 року.

29.03.2021 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника відповідача надійшла заява про продовження встановленого строку на подання відзиву із обґрунтуванням поважності причин пропуску процесуального строку.

Одночасно із заявою про продовження процесуального строку 29.03.2021 року на офіційну електронну пошту Господарського суду Рівненської області від представника відповідача надійшов відзив на позов без доданих до нього додатків.

Оригінал відзиву з у паперовому вигляді з додатками надійшов через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від відповідача 30.03.2021 року.

05.04.2021 року через відділ канцелярії та документального забезпечення Господарського суду Рівненської області від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечує проти аргументів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

06.04.2021 року судом встановлено, що учасники справи забезпечили явку своїх уповноважених представників у судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.04.2021 року відмовлено в задоволенні заяви представника Фізичної особи - підприємця Одноколова Віталія Петровича про продовження встановленого судом строку на подання відзиву, за ініціативою суду продовжено Фізичній особі - підприємцю Одноколову Віталію Петровичу встановлений ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.03.2021 року процесуальний строк на подання відзиву до 30.03.2021 року включно, долучено відзив Фізичної особи - підприємця Одноколова Віталія Петровича до матеріалів справи, в судовому засіданні оголошено перерву з розгляду справи по суті на 21.04.2021 року для подання відповідачем заперечень на відповідь на відзив.

21.04.2021 року судом встановлено, що у судове засідання з`явилися представник позивача: Кузьма Наталія Вікторівна та представник відповідача: Твердий Микола Кузьмович

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві та просив суд відмовити у позові в повному обсязі.

Усім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що 01.11.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - підприємство) та Фізичною особою підприємцем Одноколовим Віталієм Петровичем (далі - споживач) укладено Договір № 1436 на постачання теплової енергії (далі - Договір).

Згідно з умовами пункту 1.1. Договору підприємство зобов`язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що теплова енергія подається за адресою: м. Рівне, пр.. Миру, 14, що підтверджується Актом централізованого опалення та гарячого водопостачання від 22.11.2016 року, в якому зазначено, що система централізованого опалення непорушна, опалювальна площа становить 23.8. м. кв. та наявний загально будинковий прилад обліку теплової енергії.

Загальні відомості про споживача містяться у Додатку № 2 до Договору та становлять невід`ємну його частину (п. 1.5. Договору).

Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до пункту 5.1. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та тарифів. Теплова енергія для потреб централізованого опалення надається в строки визначені розпорядженням рівненського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону; послуга з централізованого постачання гарячої води надається згідно графіка погодження Управлінням житлово-комунального господарства м. Рівного. Розрахунки за спожиту теплову енергію для потреб опалення здійснюються за розрахунковою одиницею- Гігакалорією. Розрахунки за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснюються за розрахунковою одиницею- Кубічний метр.

Згідно з умовами пункту 5.2. Договору, розмір щомісячної плати за опалення та підігрів води на момент укладання даного договору згідно встановлених органами місцевого самоврядування тарифів становить 1509,66 грн/Гкал з ПДВ.

Згідно пункту 5.3 Договору, факт споживання теплової енергії засвідчується актом виконаних робіт (надання послуг), що підписуються обома сторонами кожного місяця.

Умовами пункту 5.4 Договору визначено, що розрахунки споживача з товариством за теплову енергію здійснюються щомісячно згідно з показами приладів обліку, або при відсутності приладів обліку, розрахунковим методом у відповідності та з урахуванням всіх платежів та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно умов Договору.

Згідно пункту 5.4.2 Договору розрахунки за надані послуги споживач здійснює згідно умов цього Договору щомісячно до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим, незалежно від того на який день тижня припадає 10-те число місяця.

Згідно з пункту 5.10. Договору в інформативному порядку товариством можуть направлятись рахунки споживачу, при цьому споживач самостійно отримує рахунок.

Сторони узгодили у п . 9.1. Договору, що даний Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами, поширює свою дію на правовідносини , що виникають з 30 вересня 2016 року.

Згідно пункту 9.2 Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди з обох сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом, відповідно до п. 2.2.6 даного Договору; ліквідації або реорганізації однієї із сторін; за згодою власника об`єкта тепло споживання після укладання договору з новим власником.

Згідно з п. 9.4. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Усі зміни та доповнення до Договору, а також зміни договірних величин (зміна опалювальних площ, зміна або виключення з додатку № 1 об`єктів теплопостачання, зміна обсягів підігріву води і таке інше), оформляються додатковими угодами до договору.

Додатком № 1 до Договору є технічна характеристика теплової мережі. Із додатку № 1 вбачається, що тепловим джерелом є кот. по вул. Кн. Володимира,75.

Додатком № 2 до Договору є загальні відомості про об`єкти споживача. Із додатку № 2 вбачається, що назва та адреса об`єкту офіс Агентства нерухомості, загальною площею 23,80 кв. м. за адресою: м. Рівне, пр.. Миру,14, рік побудови - 1973.

В техпаспорті від 07.02.2002 року доданого до Додатку № 2 зазначено, що опалення в приміщенні центральне.

Додатком № 3 до Договору є планова річна потреба теплової енергії на опалення та підігрів води. Із додатку № 3 вбачається, що всього на рік планова річна потреба становить 5,20 Гкал.

Судом встановлено, що Договір та Додатки до договору, які є невід`ємною частиною Договору підписані уповноваженою стороною позивача та фізичною особою-підприємцем Одноколовим Віталієм Петровичем та скріплені відбитком печатки товариства. На час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Окрім цього, господарським судом встановлено, що нежитлове приміщення, яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою:м. Рівне, проспект Миру, 14 загальною площею 23.8 кв. м. належало Фізичній особі підприємцю Одноколову Віталію Петровичу на підставі договору оренди нежитлового приміщення №2091 від 30.09.2016 року, згідно якого, орендар, зобов`язувався: укладати договори з відповідними підприємствами на споживання комунальних послуг згідно технічних умов, наданих даними підприємствами на установку приладів обліку та інших підключень.

Позивач вказує, що договірні зобов`язання відповідач не виконує, внаслідок неправомірних дій останнього з 01.10.2018 року по 01.02.2021 року за ним обліковується заборгованість за Договором № 1436 від 01.11.2016 року на постачання теплової енергії в сумі 10 348 грн 11 коп. На підтвердження цього подає розрахунок заборгованості з якого вбачається, що заборгованість за період з 01.10.2018 року по 01.02.2021 року складає 10 348 грн 11 коп.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача наявну заборгованість у сумі 10 348 грн 11 коп.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними у зв`язку з наступним.

На думку відповідача, теплова енергія відповідно до умов договору № 1436 від 01.11.2016 року ним не споживалась взагалі - через відсутність у приміщенні теплоприймачів (як на момент укладення договору, так і на сьогодні), а теплова енергія подавалась лише до будинку, у якому спірне приміщення знаходиться. Крім того, вважає, що вказана позивачем шкода є розрахунковою, а не фактичною, і якщо заборгованість існує, - підлягає відшкодуванню лише власником приміщення, яким він був лише три місяці.

На підтвердження своїх заперечень відповідач подає: копію інвентарної справи М-40 на будинок №14 по пр. Миру у м. Рівне від 07.02.2002 року, яка містить технічний опис будинку та схему спірного нежитлового приміщення; копію звіту про оцінку майна від 31.08.2019 року про вартість приміщення для цілей приватизації; копію технічної характеристики будинку; копію розпорядження Рівненського міського голови №1111-р від 04.12.2018 року «Про надання згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень» в нежитловому приміщенні відповідачу, копію договору оренди нежитлового приміщення №2091 від 30.09.2016 року, укладеного між УКВ виконкому Рівнеради та відповідачем;, що діяв із 30.09.2016 року по 29.08.2019 року, і який свідчить, що власником приміщення на час укладання договору оренди була територіальна громада м. Рівне; договір дарування приміщення, відповідачем 25.05.2020 року Калашнікову Іллі Сергійовичу, у якому зазначено, що це приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2020 року перейшло у власність відповідачу від територіальної громади міста; копію витягу із ЄДР речових прав на нерухоме майно, згідно із яким приміщення із 25.05.2020 року належить Калашнікову Іллі Сергійовичу.

Окрім того, відповідач зазначає, що початком періоду заборгованості позивачем зазначений період з 01.10.2018 року, який співпадає із часом надання відповідачу дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень приміщення, який не передбачає розміщення у ньому теплоприймачів взагалі (ні на момент надання такого дозволу, ні на майбутнє).

У зв`язку з викладеним, відповідач не визнає та заперечує факт надання послуг, а тому не може бути примушений до виконання обов`язків, що не передбачені договором чи законом.

У відповіді на відзив від 05.04.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" зазначає, що відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення Договору № 1436 "на постачання енергії", договірні зобов`язання тривають, а те, що система централізованого опалення за адресою м. Рівне, пр. Миру 14 непорушна свідчить Акт обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання від 22.11.2016 року, який складено у присутності споживача - Фізичної особи-підприємця Одноколова Віталія Петровича представниками позивача.

Крім того, у відповіді на відзив позивач вказує, що постачання теплової енергії підтверджується Техпаспортом від 07.02.2002 року та Додатком №3 до Договору №1436 від 01.11.2016 року.

Щодо сплати заборгованості за послуги постачання теплової енергії, представник позивача у відповіді на відзив зазначила, що згідно пунктів 9.1, 9.2 Договору, термін дії договору набуває чинності з дня його підписання сторонами, та припиняє свою дії у випадках: взаємної згоди обох сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом відповідно до п. 2.2.6 даного договору; ліквідації або реорганізації однієї із сторін; за згодою власника об`єкта тепло споживання після укладання договору з новим власником.

Позивач звертає увагу, що відповідач уклав Договір № 1436 на постачання теплової енергії на підставі договору оренди нежитлового приміщення №2091, згідно з яким орендар зобов`язується: укладати договори з відповідними підприємствами на споживання комунальних послуг згідно технічних умов, наданих даними підприємствами на установку приладів обліку та інших підключень.

Згідно з п. 9.4. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, доводи, обґрунтування та заперечення присутніх представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи учасників справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини за своїм змістом є майновими, договірними та стосуються постачання теплової енергії.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної та повної оплати отриманої відповідачем теплової енергії порушеними.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом ст. 638 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При цьому, за змістом п. 3 ст. 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що сторони узгодили між собою та зафіксували у пункті 5.3 Договору, що факт споживання теплової енергії засвідчується актом виконаних робіт (надання послуг), що підписуються обома сторонами кожного місяця.

Однак, позивач не надав господарському суду актів виконаних робіт (наданих послуг).

Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, які свідчили б про звернення ТОВ "Рівнетеплоенерго" до ФОП Одноколова В.П. із пропозицією складення таких актів виконаних робіт (наданих послуг) та про залишення відповідачем такого звернення без задоволення (реєстри, докази направлення, довідки, листи, тощо).

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

У підп. 2.1. п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, визначається, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити.

За змістом п. 2.7. Положення первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Разом з цим документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Статями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, відсутність у матеріалах справи складених актів виконаних робіт (наданих послуг) унеможливлює встановлення заборгованості у розмірі 10 348 грн 11 коп. яка на думку позивача підлягає сплаті.

Окрім поданого розрахунку заборгованості по Договору №1436 від 01.11.2016 року, позивач не надав жодних інших доказів, які підтверджують наявність заборгованості.

Щодо заперечень відповідача, то суд зазначає наступне:

З дослідженого в судовому засіданні Акту обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання від 22.11.2016 року, який складено представником позивача начальником теплової інспекції Левченко С.Я., начальником району № 3 Масло В.Б. , інженером-інспектором теплової інспекції Стасюком М.О. у присутності споживача - Фізичної особи-підприємця Одноколова Віталія Петровича, на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 2091 від 30.09.2016 року, судом встановлено, що система централізованого опалення непорушна, опалювальна площа становить 23.8. м. кв. та наявний загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії.

Крім того, наявність постачання теплової енергії підтверджується Техпаспортом від 07.02.2002 року та Додатком №3 до Договору №1436 від 01.11.2016 року.

Відповідач не довів суду, що наявність/відсутність "теплоприймачів" впливає на надання позивачем послуг із теплопостачання, при цьому судом встановлено, що у Договорі на постачання теплової енергії № 1436, укладеним 01.11.2016 року між позивачем та відповідачем, відсутня обов`язкова умова про наявність будь-яких "теплоприймачів".

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи, відповідач жодного разу не звертався до позивача із претензіями щодо відсутності "теплоприймачів" чи будь-яких елементів системи централізованого опалення.

Із Акту обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання від 22.11.2016 року, який складено у присутності споживача - Фізичної особи-підприємця Одноколова Віталія Петровича, на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 2091 від 30.09.2016 року, судом встановлено, що система централізованого опалення непорушна, опалювальна площа становить 23.8. м. кв. та наявний загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії.

При цьому у вказаному Акті відсутні будь-які зауваження чи претензії щодо відсутності "теплоприймачів", а навпаки - із Акту вбачається, що система централізованого опалення непорушна.

Із доказів, які досліджено судом та із вищезазначеного в сукупності господарський суд дійшов висновку, що перешкод у наданні послуг теплопостачання за Договором на постачання теплової енергії № 1436, укладеним 01.11.2016 року немає, система централізованого опалення непорушна, що підтверджується Актом від 22.11.2016 року, про відсутність "теплоприймачів" відповідач постачальника не повідомляв, окрім того зауважень чи претензій до системи централізованого опалення до звернення ТОВ "Рівнетеплоенерго" із даним господарським позовом відповідач також не мав, а лише після пред`явлення позову до суду про стягнення 10 348 грн 11 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію такі претензії виникли у відповідача.

Відповідач уклав Договір № 1436 на постачання теплової енергії на підставі договору оренди нежитлового приміщення №2091, згідно якого Фізична особа-підприємець Одноколов Віталій Петрович зобов`язувався укладати договори з відповідними підприємствами на споживання комунальних послуг згідно технічних умов, наданих даними підприємствами на установку приладів обліку та інших підключень.

Згідно пунктів 9.1, 9.2 Договору № 1436 від 01.11.2016 року, термін дії договору набуває чинності з дня його підписання сторонами, та припиняє свою дії у випадках: взаємної згоди обох сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення господарським судом відповідно до п. 2.2.6 даного договору; ліквідації або реорганізації однієї із сторін; за згодою власника об`єкта тепло споживання після укладання договору з новим власником.

Судом встановлено, що Договір № 1436 на постачання теплової енергії від 01.11.2016 року є укладеним, підписаний уповноваженими представниками сторін (зі сторони товариства заступником директора Данилюк Л.В., а зі сторони споживача Фізичною особою - підприємцем Одноколовим Віталієм Петровичем) та скріплений відбитком круглої печатки товариства, на час розгляду справи доказів недійсності договору, розірвання договору зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як зазначалося вище, відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Заперечення відповідача судом не беруться до уваги, оскільки на підставі вищенаведеного, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію в сумі 10 348 грн 11 коп. на підставі укладеного між сторонами Договору № 1436 на постачання теплової енергії від 01.11.2016 року, який на час розгляду справи є чинним, проте наявність заборгованості не підтвердив належними та допустимими доказами.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи, вказано, судовий збір в розмірі 2 270 грн 00 коп., сплаченого позивачем за подання позову.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 2 270 грн 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст.129 ГПК України у разі відмови в позові, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Оскільки позов не підлягає задоволенню, судові витрати у справі № 918/160/21 покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго».

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2021 року

Суддя Заголдна Я.В.