ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/591/21

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Шатернікова М.І.
при секретарі судового засідання

за результатами підготовчого провадження, з урахуванням заяви відповідача про визнання позову,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ідент. код 42206328)

до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_2 )

про стягнення 437312,43 грн.

за участю представників:
позивача Парахіна В.В., довіреність № 01-15/291 від 18.12.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗП № 001684 від 26.06.2018

відповідача - Печенізький В.С., довіреність № 40/17/33-113 від 14.01.2021, витяг з наказу № 184 від 06.09.2017

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" 23.02.2021 звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 321.61 від 01.01.2019 в частині здійснення споживачем своєчасної та повної оплати спожитої електричної енергії у визначені договором строки, у розмірі 437 312, 43 грн., що складається з: заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 429 226,32 грн., 3% річних в розмірі 28,02 грн. та пені в розмірі 8058,09 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.02.2021 прийнято позовну заяву ПАТ "Харківенергозбут" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/591/21, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.03.2021 р.

У підготовчому засіданні 24.03.2021 у справі задоволено усне клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання в порядку ч. 2 ст. 183 ГПК України на 13.04.2021 р. о 10:00.

13.04.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 8310), в якому відповідач позовні вимоги ПАТ "Харківенергозбут" щодо стягнення заборгованості у загальному розмірі 437312,43 грн. з урахуванням нарахованої пені та 3% річних визнає. Одночасно відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкції, які підлягають стягненню з відповідача на 90%.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2021 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, а також зазначив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Проти зменшення пені заперечував.

Представник відповідача просив суд задовольнити клопотання про зменшення пені на 90% посилаючись на приписи ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Згідно з частиною 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведену процесуальну норму та враховуючи визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження, суд приймає рішення у підготовчому провадженні без призначення справи до розгляду по суті.

Згідно з ч. 4 ст. 185 ГПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що позов визнаний відповідачем. При цьому, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, та відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 ПрАТ "Харківенергозбут" (позивач) є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII Закону, у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

Таким чином, АТ "Харківобленерго" є правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами про постачання/користування електричної енергії, що діяли до 01.01.2019, та продовжує виконання функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон), учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 статті 63 Закону встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Законом України від 23.11.2018 № 2628 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" тимчасово, на період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року, універсальні послуги, крім побутових та малих непобутових споживачів, надаються постачальником таких послуг також бюджетним установам незалежно від розміру договірної потужності та іншим споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт. У зазначений період на бюджетні установи незалежно від розміру договірної потужності та на інших споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж з договірною потужністю до 150 кВт, поширюються всі права та обов`язки, передбачені Законом України "Про ринок електричної енергії" для малих непобутових споживачів щодо отримання універсальних послуг, передбачених статтею 63 цього Закону".

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також, згідно з п. 8 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачанання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 13 Перехідних положень Закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1 (дев`ять точок комерційного обліку за об`єктами споживача), фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вважається укладеним на умовах Договору № 321.61 з 01.01.2019 з Військовою частиною НОМЕР_1 , дані про якого передані від попереднього постачальника АТ "Харківобленерго".

Пунктом 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до вимог Правил, здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови, а відтак споживачем за укладеним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є Військова частина НОМЕР_1 .

Згідно з п.п. 4.12, 4.13 розділу IV "Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Відповідно до п. 11 Постанови, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

За приписами п. 4.3 Правил, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з вимогами п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Таким чином, розрахунки за спожиту електроенергію Військовою частиною НОМЕР_1 , ПрАТ "Харківенергозбут" проведені на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку від оператора системи розподілу - АТ "Харківобленерго".

Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком до Договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеної за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Крім договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, між ПрАТ "Харківенергозбут" та Військовою частиною НОМЕР_1 був укладений Договір від 10.03.2020 про закупівлю електричної енергії № 321.61/20.

Умовами комерційної пропозиції, що є невід`ємним додатком до договору про закупівлю електричної енергії та постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, чітко встановлені строки оплати за електричну енергію: рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Крім того, передбачена і відповідальність за порушення строку оплати.

Відповідно до п. 6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було прострочено виконання зобов`язання зі своєчасної та повної оплати електричної енергії згідно договору за грудень 2020 року, а саме за грудень 2020 р. спожито електричної енергії на суму в розмірі 615 237,89 грн.; рахунок отримано 06.01.2021, строк оплати 21.01.2021. Проте, у грудні сплачено 429 315,60 грн. за листопад 2020, грудень 2020. Загальна сума боргу на кінець місяця 429 226,32 грн.

У зв`язку з порушенням встановлених у Договорі строків оплати відповідачем електричної енергії, позивачем, на суму основного боргу нараховано пеню у розмірі 8058,09, а також 3% річних в розмірі 28,02 на підставі статті 625 ЦК України. Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" до господарського суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами комерційної пропозиції, що є невід`ємним додатком до договору про закупівлю електричної енергії та постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, чітко встановлені строки оплати за електричну енергію: рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Також передбачена і відповідальність за порушення строку оплати, зокрема: у разі порушення замовником строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції учасник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки, 3% річних з простроченої суми.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем подано 13.04.2021 через канцелярію суду письмову заяву (відзив на позов), якою відповідач фактично визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом також встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана представником відповідача Печенізьким В.С., який наділений усіма правами відповідача, а відтак не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, судом розглянуто клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні судом питання про зменшення пені слід враховувати не самий лише розмір збитків, які були спричинені правопорушенням, але й "інші обставин, які мають істотне значення".

Зокрема, статтею 233 ГПК України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, суду в обов`язковому порядку слід враховувати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Втім, відповідачем не надано суду доказів, зокрема, знаходження у тяжкому фінансовому стані або виникнення інших суттєвих негативних наслідків для інтересів відповідача у зв`язку із сплатою пені в установленому Договором розмірі, у зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені.

Крім того, суд не погоджується з твердженням відповідача про відсутність його вини у виникненні заборгованості через те, що він отримує фінансування від органів Державного казначейства.

Так, частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору у розмірі 50%, що становить суду 3279,85 грн на відповідача в порядку ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129 ГПК України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем, витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 3279,84 грн. підлягають поверненню з державного бюджету на користь позивача в порядку приписів ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 130, 185, 191, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126; ідент. код 42206328; на п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ Ощадбанк № НОМЕР_3 , МФО 351823) основний борг за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 321.61 від 01.01.2019 у розмірі 429 226,32 грн.

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. код НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126; ідент. код 42206328; на ІВАN № НОМЕР_4 в АТ «Мегабанк», м. Харків) 28,02 грн. 3% річних, 8058,09 грн. пені; а також 3279,85 грн. витрат з оплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Повернути Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126; ідент. код 42206328) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3279,84 грн., що становить 50% сплаченого при подачі позову судового збору, сплачений на підставі платіжного доручення № 17987 від 11.02.2021.

6. Оригінал платіжного доручення № 17987 від 11.02.2021 залишається в матеріалах справи № 922/591/21.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України та п. 4 розділ Х Прикінцеві положення ГПК України.

Повне рішення складено "23" квітня 2021 р.

Суддя М.І. Шатерніков