ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 904/7011/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін

касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021

за заявою акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

про забезпечення позову

за позовом акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про зобов`язання надавати послуги з розподілу природного газу.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" (далі - АТ "Нікопольський завод феросплавів", позивач) звернулося до господарського суду із позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - АТ "Дніпропетровськгаз", відповідач) про зобов`язання останнього надавати позивачу послуги з розподілу природного газу відповідно до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420056EGBP016 та згідно тарифу, встановленого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 №425.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКПРЕКП) було прийнято постанову №3018, якою для відповідача було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі: на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно - 1,04 грн за м3 на місяць (без урахування ПДВ); на період з 01.07.2020 до 31.12.2020 включно - 1,25 грн за м3 на місяць (без урахування ПДВ). Позивач вказував, що до набрання чинності тарифу встановленого за постановою НКПРЕКП від 24.12.2019 №3018, позивач сплачував відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за тарифом, встановленим постановою НКПРЕКП від 24.03.2016 №425 за тарифом, що складав 580,60 грн за 1000 м3 (без урахування ПДВ). Постановою НКПРЕКП від 24.06.2020 №1156 було внесені зміни до постанови №3018, якими встановлено для відповідача тариф на послуги з розподілу природного на період з 01.07.2020 до 30.12.2020 включно - 1,14 грн за м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Позивач вказував, що з 01.01.2020 АТ "Нікопольський завод феросплавів" сплачувало на користь відповідача вартість послуг з розподілу природного газу за існуючим тарифом, встановленим постановою НКПРЕКП від 24.12.2019 №3018. Рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №640/1125/20 постанову НКПРЕКП від 24.12.2019 №3018 визнано нечинною та скасовано. За твердженням позивача з 20.10.2020 тариф на послуги з розподілу природного газу, виходячи із величин річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, для відповідача не встановлено, отже позивач має сплачувати відповідачу вартість послуг з розподілу природного газу за тарифом, встановленим постановою НКПРЕКП від 24.03.2016 №425.

АТ "Нікопольський завод феросплавів" вважає, що станом на час звернення до суду із даним позовом у нього існує переплата коштів на користь відповідача у розмірі 993 553,37 грн. Позивач листом від 30.10.2020 повідомив відповідача про вказану ситуацію та просив АТ "Дніпропетровськгаз" утриматись від виставлення рахунків на адресу позивача на сплату коштів за послуги з розподілу природного газу у наступних місяцях 2020 року на підставі тарифів встановлених постановою НКПРЕКП від 24.12.2019 №3018 та просив відповідача вжити заходи щодо здійснення взаєморозрахунку з урахуванням переплати.

Проте, 24.12.2020 АТ "Нікопольський завод феросплавів" отримано від відповідача рахунок №60029386 від 30.10.2020 на оплату послуг за грудень 2020 року, сформований на суму 196 992,00 грн з ПДВ (20%) на підставі тарифу встановленого постановою НКПРЕКП від 24.12.2019 №3018. Також 24.12.2020 позивачем отримано від відповідача повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання від 23.12.2020 №49004.1-Кл-16665-1220, у якому зазначено, що у зв`язку з несвоєчасною оплатою та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору позивачу запропоновано у термін з 07.00 год. 30.12.2020 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0 тис.куб.м на добу) і підготувати до опломбування газоспоживне обладнання на об`єктах: м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310 та м. Нікополь, вул. Січова, 3. У разі невиконання вимоги транспортування газу буде припинено (обмежено) в примусовому порядку.

За твердженням позивача такі дії з боку відповідача є незаконними, а відповідач грубо порушує права і законні інтереси АТ "Нікопольський завод феросплавів" та порушує умови договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420056EGBP016 та протиправно не забезпечує виконання чинного судового рішення у справі №640/1125/20.

Разом із позовною заявою АТ "Нікопольський завод феросплавів" подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд заборонити АТ "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ "Нікопольський завод феросплавів".

Стислий виклад судових рішень попередніх інстанцій

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 (суддя - Золотарьова Я.С.) заяву АТ "Нікопольський завод феросплавів" про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони АТ "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ "Нікопольський завод феросплавів".

Ухвала суду мотивована тим, що існує реальна загроза відключення позивача від газопостачання, що може призвести до припинення роботи підприємства, яке є містоутворюючим підприємством та одним із найбільших виробників феросплавів у Європі, основною діяльністю якого є виробництво феросплавів та феросплавної продукції. Припинення (обмеження) газопостачання цілком ймовірно призведе до повної зупинки металургійного підприємства, робота якого є безперервним виробничим процесом, враховуючи специфіку діяльності. Водночас суд зазначив, що застосуванням заявлених заходів забезпечення позову не завдасть шкоди майновому стану відповідача та не створить ризиків завдання збитків для нього. Суд також зазначив, що такий захід забезпечення позову, виходячи зі змісту заявлених вимог, не є тотожним самим заявленим позовним вимогам.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є., Коваль Л.А., Мороз В.Ф.) ухвалу господарського Дніпропетровської області залишено без змін.

Стислий виклад вимог касаційної скарги

АТ "Дніпропетровськгаз" просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області та постанову Центрального апеляційного господарського суду.

Аргументи учасників справи

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, а саме: частину другу статті 13, частину першу статті 73, частину другу статті 136 та статтю 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Під неправильним застосуванням норм матеріального права скаржник зазначає частину першу статті 6 Господарського кодексу України та пункт 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ.

Аргументи, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

Від АТ "Нікопольський завод феросплавів" надійшов відзив, в якому позивач зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті із додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін.

Касаційне провадження

Ухвалою Верховного Суду від 05.04.2021 у справі №904/7011/20 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою касаційною скаргою АТ "Дніпропетровськгаз" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021; вирішено здійснювати перегляд зазначеної ухвали й постанови в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги) від 28.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Булгакової І.Б. у відпустці касаційну скаргу АТ "Дніпропетровськгаз" зі справи №904/7011/20 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Бенедисюк І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкова Т.М.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23.12.2020 на адресу позивача надійшло повідомлення від 23.12.2020 №49004.1-Кл-16665-1220 про припинення (обмеження) газопостачання. За змістом цього повідомлення, через несплату послуг газопостачання Позивачу необхідно позивачу пропонується у термін з 07:00 год. 30.12.2020 самостійно відключити від газових мереж газопостачання і підготувати до опломбування газоспоживне обладнання на об`єктах позивача. В іншому випадку транспортування газу буде припинено у примусовому порядку.

28.12.12.2020 до господарського суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони АТ "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ "Нікопольський завод феросплавів".

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 23.12.2020 на адресу позивача надійшли повідомлення: про припинення (обмеження) газопостачання та рахунок на оплату послуг за грудень 2020 року. Таким чином, у позивача наявні підстави стверджувати, що відповідач з 30.12.2020 припинить газопостачання, що призведе до істотного ускладнення та значної непередбачуваної зміни виробничого процесу підприємства та стане причиною повної зупинки металургійного підприємства, робота якого є безперервним виробничим процесом, враховуючи специфіку діяльності. За відсутності подачі природного газу робота заводу переходить в режим аварійної ситуації, розвиток якої може привести до вибуху траси газопроводу ферогаза і, як наслідок, викиду в атмосферу токсичного газу 4 класу небезпеки, який стане причиною отруєння людей як працівників заводу, так і мешканців населених пунктів, розташованих поряд з підприємством. Невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області щодо спонукання відповідача до виконання зобов`язань за договором, у зв`язку з чим будуть суттєво порушені права та законні інтереси позивача, третіх осіб, а також через наявність значного ризику настання збитків та інших негативних наслідків, в тому числі для навколишнього середовища, що унеможливить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких ним подано позов.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №922/2928/17 та у постанові Верховного Суду від 05.08.2019 у справі №922/599/19).

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (частина перша статті 137).

Як встановлено судами, предметом спору у справі, яка розглядається, є немайнова вимога про зобов`язання відповідача виконувати умови договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420056EGBP016 в частині поставки природного газу за тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 №425.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, в якій просило суд забезпечити позов шляхом заборони АТ "Дніпропетровськгаз", його структурним та відокремленим підрозділам вчиняти будь-які дії з припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) та/або припиняти (обмежувати) розподіл природного газу (газопостачання) АТ "Нікопольський завод феросплавів". Заява мотивована тим, що позивачем отримано від АТ "Дніпропетровськгаз" повідомлення про припинення газопостачання, в якому підприємству заявника запропоновано у термін до 7.00 год. 30.12.2020 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання та підготувати до пломбування газоспоживне обладнання; у разі невиконання даної вимоги транспортування газу підприємству заявника буде припинено в примусовому порядку.

Обґрунтовуючи правомірність свого звернення про забезпечення позову, заявник посилається на те, що припинення (обмеження) газопостачання може призвести у подальшому до істотного ускладнення та значної непередбачуваної зміни виробничого процесу підприємства, що стане причиною повної зупинки металургійного підприємства, робота якого є безперервним виробничим процесом, враховуючи специфіку діяльності. За відсутності подачі природного газу робота заводу переходить в режим аварійної ситуації, розвиток якої може привести до вибуху траси газопроводу ферогаза і, як наслідок, викиду в атмосферу токсичного газу 4 класу небезпеки, який стане причиною отруєння людей як працівників заводу, так і мешканців населених пунктів, розташованих поряд з підприємством. Крім того, припинення газопостачання в зимовий період завдасть шкоди опалювальній системі заводу, яка вийде з ладу при черговому зниженні температури повітря.

Місцевий господарський суд визнав вказані доводи заявника обґрунтованими, а заявлені заходи забезпечення позову такими, що узгоджуються із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності.

В свою чергу, апеляційний суд встановив, що при постановленні оскаржуваної ухвали господарський суд Дніпропетровської області врахував співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони вчиняти певні дії.

Зокрема, суди врахували, що відповідач надіславши позивачу повідомлення від 23.12.2020, в якому запропонував у термін до 30.12.2020 самостійно припинити споживання газу та підготувати газоспоживне обладнання до опломбування, фактично заявив про право вимагати припинення газопостачання позивачу. Вказане повідомлення, зважаючи на положення Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу, Закону України "Про ринок природного газу", є обов`язковим для виконання позивачем. Водночас, таке повідомлення відповідача, у контексті спірних правовідносин, фактично позбавляє споживача правової визначеності з питань наявності у нього законного права передбаченого, зокрема, пунктом 4 частини першої статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" своєчасно отримувати природний газ належної якості та кількості, відповідно до умов укладених договорів на постачання та транспортування газу.

Судами попередніх інстанцій також взято до уваги, що заявлений захід забезпечення позову (заборона АТ "Дніпропетровськгаз" вчиняти дії, з припинення або обмеження газопостачання АТ "Нікопольський завод феросплавів", виходячи зі змісту заявлених вимог, не є тотожним заявленим позовним вимогам.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, дослідивши питання забезпечення збалансованості інтересів сторін, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що існування загрози припинення (обмеження) розподілу природного газу (газопостачання) АТ "Нікопольський завод феросплавів" порушує права заявника і призведе до непередбачуваних наслідків та збитків для позивача, а у разі задоволення позову сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що застосування заходів забезпечення позову не призведе до негативних наслідків для відповідача. Адже вжиття заходів забезпечення не завдає шкоди майновому стану АТ "Дніпропетровськгаз" і не створює ризиків завдання збитків відповідачеві.

Також судами попередніх інстанцій правильно взято до уваги, що зазначений захід забезпечення позову має тимчасовий характер, метою застосування якого є забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, судом першої інстанції було вжито захід забезпечення позову зі збереженням балансу інтересів обох сторін.

Здійснене судами правозастосування узгоджується із наведеними вище висновками Верховного Суду та обставинами, які суди встановили в рамках розгляду поданої заяви.

Щодо доводів касаційної скарги про відсутність чи недостатність доказів необхідності вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення, колегія суддів зазначає, що процесуальним законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати подані заінтересованою особою докази на предмет вірогідності, належності, допустимості та достовірності (статті 86, 236 ГПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідач не спростував висновків суду першої та апеляційної інстанції, покладених в основу оскаржуваних ухвали та постанови, а також не довів неправильного застосування ними норм матеріального та порушення норм процесуального права як необхідної передумови для скасування ухвалених у справі судових рішень.

З огляду на зазначене, касаційну скаргу АТ "Дніпропетровськгаз" необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу та постанову - без змін як такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Судові витрати

Понесені АТ "Дніпропетровськгаз" у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на АТ "Дніпропетровськгаз", оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Касаційний господарський суд, керуючись статтями 129, 300, 304, 308, 309, 315 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 у справі №904/7011/20 залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова