УХВАЛА

м. Київ

22.04.2021Справа № 5011-46/19084-2012 (910/20417/20)

За позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до приватного акціонерного товариства "Жилкомунсервіс"

про стягнення 3.374.031, 81 грн. в межах справи № 5011-46/19084-2012

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від позивача Драчова М.С. - предст. за дов.,

від відповідача не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 3.374.031, 81 грн. в межах справи № 5011-46/19084-2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 02.03.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 відкладено розгляд справи на 01.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 призначено розгляд справи по суті на 22.04.2021.

У судовому засіданні розглянувши матеріали спарви та заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

В поданій позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 3.374.031, 81 грн. та судовий збір в розмірі 50.610, 49 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

19.04.2005 між приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - Позивач) та приватним акціонерним товариством "Жилкомунсервіс" (далі - Відповідач) було укладено Договір № 05616/5-10 про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі (далі - Договір).

Згідно з умовами даного Договору Позивач надає послуги, а Відповідач їх приймає та оплачує у встановлений сторонами строк.

Відповідно до ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Однак, станом на день розгляду позову Відповідач так і не оплатив наданні Позивачем послуги.

Відповідач не надав суду відзиву чи інших документів, які б могли спростувати обставини викладені в позовній заяві.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений між Позивачем та Відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), як це визначено ст. 610 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач виконав свої договірні зобов`язання у повному обсязі, надавши послуги Відповідачу.

Водночас Відповідач, порушив умови Договору, не здійснивши оплату за надані Послуги у визначений сторонами строк.

Також, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судовій збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з приватного акціонерного товариства "Жилкомунсервіс" (вул. Вавілових, 18, м. Київ, 04060; ідентифікаційний код 24725452) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (вул. Лейпцизька,1-а, м. Київ,01015; ідентифікаційний код 03327664) суму основного боргу в розмірі 3.374.031, 81 грн. та судовий збір в розмірі 50.610, 49 грн.

3.Видати наказ відповідно до ст. 327 ГПК України.

4.Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та строк визначені розділом ІV ГПК України.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 28.04.2021.