ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа№ 912/1613/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі Реуцькій Т.О.

за участю представників:

від прокуратури Лиховид О.С., посвідчення від 01.12.2020 року №058217

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від відповідача 3: Ладигін С.С., ордер серія ВА №101155 від 16.02.2021 року

від третьої особи: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури

на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020

у справі №912/1613/20 (суддя Полякова К.В.)

за позовом заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави

до 1) Кіровоградської обласної ради

2) Кіровоградської обласної державної адміністрації

3) Приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Департамент охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації

про визнання незаконним і скасування рішення, розпорядження та про зобов`язання повернути нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Кіровоградської обласної ради від 19.05.2017 № 306 «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини»; визнання незаконним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.07.2017 № 309-р «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» та зобов`язання приватного акціонерного товариства «Ліки Кіровоградщини» повернути Кіровоградській обласній раді за актом приймання-передачі цілісний майновий комплекс Кіровоградського обласного комунального підприємства Ліки Кіровоградщини, залишковою вартістю 2 389 752,26 грн., за переліком, зазначеним у прохальній частині позову.

У обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор послався на те, що:

- 25.10.2004 на підставі розпорядження голови Кіровоградської ОДА «Про передачу цілісного майнового комплексу в оренду» від 30.09.2004 № 601-р між Управлінням ОДА як орендодавцем та ЗАТ «Ліки Кіровоградщини» як орендарем укладено договір оренди № 184 ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» за умовами якого орендодавцю передано в строкове платне користування ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини», склад і вартість якого визначено у договорі. У п. 10.1 вказаного договору сторонами погоджено, що цей договір укладено строком на 15 років, що діє з 25.10.2004 до 25.10.2019 включно. 17.07.2017 сторонами на підставі рішення Кіровоградської обласної ради від 19.05.2017 № 306 «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» та розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.07.2017 № 309-р «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» укладено додаткову угоду № 6 до спірного договору в якій сторони домовились продовжити строк дії договору на 5 років, в зв`язку з чим пункт 10.1 вказаного договору виклали в такій редакції: «Цей договір укладено строком на 20 років, що діє з 25.10.2004 по 25.10.2024 включно». Враховуючи, що майно, передача якого в оренду є предметом спірного договору, є комунальним майном, до правовідносин щодо продовження строку дії такого договору мають застосовуватись положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629 за якими укладенню договору оренди передує оцінка об`єкта оренди, а у разі, якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди, проте, відповідна оцінка об`єкту оренди за три роки до укладення додаткової угоди № 6 від 17.07.2016 проведена не була, що свідчить про порушення при укладенні цієї додаткової угоди ч. 1 ст. 284 ГК України, ч. 1 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 5 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 та про те, що при її укладенні сторонами не було досягнуто згоди щодо всіх її істотних умов (зокрема умови щодо об`єкту оренди (склад і вартість майна) та орендної плати) внаслідок чого вказана додаткова угода є неукладеною.

При цьому, враховуючи те, що додаткова угода № 6 від 17.07.2016 є неукладеною, термін дії спірного договору закінчився 25.10.2019 (п.п. 10.1 Договору), орендар з 26.10.2019 по сьогоднішній день користується спірним комунальним майном без достатньої правової підстави, а відтак таке майно підлягає поверненню на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України;

Також, зазначив, що з огляду на обставини, які викладені вище, а саме на те, що оспорюваними рішенням Кіровоградської обласної ради від 19.05.2017 № 306 «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» та розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.07.2017 № 309-р «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» визначено, що строк дії спірного договору має бути продовженим на тих самих умовах, що були передбачені цим договором, що не відповідає вимогам актів цивільного законодавства України, порушує інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Кіровоградської області, вказані рішення та розпорядження суперечать чинному законодавства та підлягають скасуванню.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.10.2020, повний текст якого складений 09.11.2020, у справі №912/1613/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції зазначив, що положеннями чинного законодавства не встановлено переліку істотних умов, що мають бути визначені сторонами в додатковій угоді, оскільки додаткова угода не є новим договором, а лише доповнює/змінює умови вже укладеного договору, а відтак, посилання прокурора на неукладеність додаткової угоди № 6 від 17.07.2017 з тих підстав, що сторони не досягли в ній всіх істотних умов для даного виду договорів, а саме щодо визначення вартості орендованого майна та розміру орендної плати, є необґрунтованими оскільки така додаткова угода направлена лише на зміну строку дії договору, при цьому інші умови договору, про що зазначено в пункті 2 додаткової угоди, залишаються незмінними та обов`язковими для виконання сторонами, в той час як сторонами спірного договору оренди при його укладення досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов;

Також вказав, що прокурором в якості правової підстави для повернення орендованого майна за договором на користь Кіровоградської обласної ради та визнання незаконними рішення Кіровоградської обласної ради від 19.05.2017 № 306 і розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.07.2017 № 309-р визначено неукладеність додаткової угоди від 17.07.2017 до договору оренди, вказані вимоги є похідними від вимоги щодо неукладеності спірної додаткової вимоги, а відтак, відповідні похідні позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись рішенням суду першої інстанції, Кіровоградська обласна прокуратура звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №912/1613/20 в повному обсязі, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, внаслідок ненадання судом оцінки всім аргументам, викладеним у позові, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права, а тому, відповідно до положень ст. 277 ГПК України, підлягає скасуванню повністю.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на ті ж самі обставини, що і при зверненні до суду з цим позовом, а саме на те, що в силу приписів чинного законодавства додаткова угода № 6 від 17.07.2017 є неукладеною з тих підстав, що сторони не досягли в ній всіх істотних умов для даного виду договорів, а саме щодо визначення вартості орендованого майна та розміру орендної плати, зауваживши при цьому, що додатковою угодою є окремий документ, яким доповнюються, змінюються або скасовуються окремі положення основного договору (в тому числі й істотні) та який є невід`ємною частиною основного договору. Отже, зміст договору (умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства), в тому числі й змінений за домовленістю сторін, визначається не лише основним документом, але й додатковими угодами до нього, в тому числі й щодо його істотних умов.

Зазначив , також на те, якщо зміна однієї істотної умови договору, зокрема, визначення терміну дії договору оренди комунального майна шляхом його продовження, відповідно до вимог діючого законодавства можлива лише після проведення незалежної оцінки орендованого комунального майна, від результату якої залежить визначення сторонами таких істотних умов, як об`єкт оренди (вартість об`єкту) та орендна плата за цим договором, то істотні умови основного договору щодо об`єкту оренди та орендної плати мають бути теж зміненими (чи залишеними незмінними у випадку, якщо вартість орендованого майна за результатами незалежної оцінки залишається тією ж, що визначена в основному договорі) у відповідній в додатковій угоді, якою продовжується строк дії основного договору оренди комунального майна;

Вказав на те, що спірною додатковою угодою змінено таку істотну умову договору, визначену ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», як термін, на який укладається договір, шляхом збільшення строку його дії, одночасно з продовженням строку дії основного договору мали бути визначені домовленості щодо таких істотних умов договору як об`єкт оренди та орендна плата, виходячи з вартості орендованого майна, визначеної шляхом проведення його незалежної оцінки, а недодержання порядку визначення вартості майна і як наслідок орендної плати при продовженні строку дії договору оренди (залишення в первинній редакції - без проведення незалежної оцінки орендованого майна) є порушенням вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та призвело до визначення вартості орендованого майна та розміру орендної плати, в редакції після продовження строку дії Договору, без додержання вимог встановлених ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) та невірного визначення розміру орендної плати та вартості орендованого майна.

Також, зазначив, що оскільки додаткова угода є невід`ємною частиною основного договору, а у додатковій угоді № 6 від 17.07.2017 не визначено та не досягнуто згоди щодо таких істотних умов договору оренди комунального майна (після його продовження) як орендна плата та вартість орендованого майна, вказане, відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України, свідчить про неукладеність такої додаткової угоди.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №912/1613/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Руденко М.А. (доповідач у справі), судді Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кіровоградської обласної прокуратури на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №912/1613/20 та призначено розгляд справи на 23.02.2021 об 11 год. 40 хв.

17.02.2021 до суду від відповідача 3 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач 3, з посиланням на те, що:

- законом не передбачена можливість визнання додаткової угоди неукладеною, а отже апелянтом було обрано неправильний спосіб захисту і підстава позову;

- підстави для задоволення позовних вимог про зобов`язання повернути спірне майно, як заявлені з посиланням на приписи на ст. 1212 ЦК України, відсутні, оскільки на даний час діє договір оренди № 184 цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» від 25.10.2004;

- у позовній заяві відсутні докази порушення права позивача, оскільки він не наводить жодних аргументів щодо того, який розмір орендної плати сплачує відповідач 3, а який розмір є вірним, а відтак, звернення до суду з цим позовом є передчасним,

просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того у відзиві відповідач 3 зауважив на тому, що за період дії спірного договору оренди орендованого майна скоротилась з 5 589 819,55 грн. до 2 389 752,26 грн., про що сторонами укладались відповідні додаткові угоди, в той час як розмір орендної плати, яка на даний час сплачується, обраховується виходячи саме з первісно визначеної вартості майна та на соціальної користі роботи відповідача 3 для Кіровоградської області та територіальної громади, оскільки відповідач 3 аптечною мережею, яка має 122 аптечні заклади в 22-х населений пунктах, забезпечує роботою 331 людину та за місяць оренди в середньому сплачує до бюджету 126 748,00 грн.

18.02.2021 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті спору.

Крім того, 18.02.2021 до суду від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

22.02.2021 року через канцелярію суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

23.02.2021 року до суду від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Також, 23.02.2021 року через канцелярію суду від представника відповідача 2 надійшли письмові пояснення у справі.

24.02.2021 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

17.03.2021 року від Кіровоградської обласної прокуратури та від відповідача 3 надійшли письмові пояснення.

18.03.2021 року від представника відповідача 3 надійшли письмові заперечення на пояснення позивача.

29.03.2021 року від відповідача 1 , надійшло клопотання, в якому зазначено, що відповідача 1 підтримує позовні вимоги заступника прокурора кіровоградської області, та просить провести судове засіданні без учасників представника обласної ради.

У судовому засіданні, 20.04.2021 року представник прокуратури підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача 3 заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представники відповідачів 1, 2 та третьої особи у судове засідання не з`явились, про причини неявки відповідач 2 не повідомив, про час та місце розгляду справи всі представники сторін були повідомлені належним чином.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи , належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання (а.с. 68-74 т.3), явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, враховуючи клопотання відповідача 1 та третьої особи про розгляд справи у їх відсутності, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представників відповідачів 1,2 та третьої особи, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 3, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29.07.1998 Кіровоградською обласною радою прийнято рішення № 21, яким повноваження на управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст області, без права його відчуження, делеговано Кіровоградській ОДА. (а.с. 48 т.1)

30.09.2004 Кіровоградською ОДА видано розпорядження № 601-р «Про передачу цілісного майнового комплексу в оренду» (а.с. 52 т.1), згідно з п. 1 якого Кіровоградська ОДА погодилась з пропозицією щодо передачі цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» (далі ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини») в оренду терміном на 15 років Закритому акціонерному товариству «Ліки Кіровоградщини», а в п. 2 - Управління охорони здоров`я Кіровоградської обласної державної адміністрації зобов`язано забезпечити здійснення заходів щодо передорендної підготовки ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» та передачі його в оренду та укласти з ЗАТ «Ліки Кіровоградщини» договір оренди на ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» терміном на 15 років відповідно до чинного законодавства.

На виконання вказаного розпорядження 25.10.2004 між Управлінням ОДА як орендодавцем та ЗАТ «Ліки Кіровоградщини» як орендарем укладено договір оренди № 184 цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» (далі Договір) (а.с. 94 т.1) в п. 1 якого сторонами погоджено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини», склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу КОКП «Ліки Кіровоградщини», складеного станом на 30.09.2004, первісна вартість якого (без житлового фонду) становить всього 11 505 332,19 грн., залишкова вартість - 5 589 819,55 грн.

За змістом п. 2.2 Договору передача ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» в оренду не тягне за собою виникнення у орендаря права власності на майно. Власником ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» залишається Кіровоградська обласна рада, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Згідно з п. 2.3 Договору передача ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки від 23.10.2004, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10.1 Договору цей Договір укладено строком на 15 років, що діє з 25.10.2004 до 25.10.2019 включно.

Факт передачі ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» в оренду сторонами не заперечується та підтверджується підписаним сторонами Договору актом приймання-передачі від 25.10.2004 (а.с.115 т.1) належним чином засвідчена копія якого наявна у матеріалах справи.

Під час дії Договору сторонами укладались додаткові угоди, якими змінювались назва орендаря, платіжні та поштові реквізити сторін, а також зі складу орендованого ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» виключалось відповідне нерухоме та рухоме майно, зокрема додаткові угоди № 1 від 06.05.2011, № 2 від 31.12.2013, № 3 від 31.12.2014, № 4 від 31.12.2016, № 5 від 17.07.2017, № 7 від 31.12.2017 та № 8 від 31.03.2019, № 9 від 31.12.2019 (а.с.99-114 т.1).

Так, згідно з додатковою угодою № 9 від 31.12.2019 залишкова вартість ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» складає 2 389 752,26 грн. (а.с. 113 т.1)

19.05.2017 Кіровоградською обласною радою прийнято рішення № 306 «Про продовження терміну дії договору оренди цілісного майнового комплексу Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини» (далі Рішення) (а.с. 116 т.1), яким вирішено продовжити на 5 років термін дії Договору на тих самих умовах, що були передбачені цим Договором та доручено Кіровоградській обласній державній адміністрації забезпечити внесення відповідних змін до Договору.

Згідно з розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.07.2017 № 309-р «Про продовження терміну дії договору оренди ТТМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» (далі Розпорядження) (а.с.118 т.1) Департамент охорони здоров`я обласної державної адміністрації мав внести зміни до Договору та продовжити на 5 років термін його дії на тих самих умовах, що були передбачені зазначеним договором.

17.07.2017 сторонами на підставі вказаних вище Рішення та Розпорядження укладено додаткову угоду № 6 (а.с.103 т.1) до Договору в якій сторони домовились внести зміни до Договору та продовжити на 5 років термін дії Договору, в зв`язку з чим пункт 10.1 договору викладено в новій редакції: «Цей договір укладено строком на 20 років, що діє з 25.10.2004 до 25.10.2024 включно» та залишити інші умови Договору незмінними та обов`язковими для виконання сторонами.

Звертаючись до суду з цим позовом заступник прокурора Кіровоградської області просив визнати незаконними та скасувати Рішення та Розпорядження, а також зобов`язати відповідача 3 повернути відповідачу 1 за актом приймання-передачі ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» залишковою вартістю 2 389 752,26 грн., за переліком, зазначеним у прохальній частині позову.

У обґрунтування заявлених позовних вимог заступник прокурора Кіровоградської області послався на те, що:

- додаткова угода № 6 від 17.07.2017 є неукладеною, оскільки сторони не досягли в ній всіх істотних умов для даного виду договорів, а саме відсутнє визначення вартості орендованого майна та розмір орендної плати. Так, враховуючи що майно, передача якого в оренду є предметом Договору, є комунальним майном, до правовідносин щодо продовження строку дії такого договору мають застосовуватись положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629, згідно з якими якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди, проте відповідна оцінка об`єкту оренди за три роки до укладення додаткової угоди № 6 від 17.07.2016 проведена не була;

- оскільки додаткова угода від 17.07.2017 до договору є неукладеною та підписана сторонами на виконання Рішення та Розпорядження, зазначені акти, на думку прокурора, також суперечать чинному законодавства та підлягають скасуванню;

- при цьому, враховуючи те, що термін дії Договору закінчився 25.10.2019 (п.п. 10.1 Договору), а додаткова угода № 6 від 17.07.2016 є неукладеною, орендар з 26.10.2019 по сьогоднішній день користується спірним комунальним майном без достатньої правової підстави, а відтак, таке майно підлягає поверненню на підставі ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає вірним з огляду на наступне.

Щодо тверджень заступника прокурора Кіровоградської області про неукладеність додаткової угоди № 6 від 17.07.2017 слід зазначити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди), до яких відноситься спірний Договір, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (тут і далі в редакції, чинній станом на дату укладення додаткової угоди № 6 від 17.07.2017) відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності, до якого відноситься спірне майно, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що об`єктами оренди за цим Законом, серед іншого, є: цілісні майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць). Цілісним майновим комплексом є господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. У разі виділення цілісного майнового комплексу структурного підрозділу підприємства складається розподільчий баланс.

За змістом абз. 3 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Разом с тим, вимогами стаття 215 ЦК України унормовано, що:

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1);

- недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч. 2);

- якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1. ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Тобто у випадку недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору, фактично, договір між сторонами не укладено.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

При цьому, за змістом ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 № 629 затверджено Методику оцінки об`єктів оренди (далі Методика) згідно з п. 2 якої оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов`язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

При укладені Договору сторонами були погоджені всі визначені чинним законодавством істотні умови, в тому числі щодо визначення вартості орендованого майна та розміру орендної плати.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Колегія суддів зауважує позивачу на тому, що у випадку укладення додаткової угоди до договору умови такого договору вважаються зміненими з урахуванням внесених такою додаткової угодою змін.

При цьому, які вірно встановлено судом першої інстанції, положеннями чинного законодавства не встановлено переліку істотних умов, що мають бути визначені сторонами в додатковій угоді, оскільки додаткова угода не є новим договором, а лише доповнює/змінює умови вже укладеного договору (у спірному випадку - в частині зміни строків його дії).

Отже, посилання заступника прокурора Кіровоградської області на неукладеність додаткової угоди № 6 від 17.07.2017 через відсутність в ній умов щодо визначення вартості орендованого майна та розміру орендної плати є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів зауважує заступнику прокурора Кіровоградської області на тому, що, у випадку невідповідності умов Договору, з врахуванням змін, внесених додатковою угодою № 6 від 17.07.2017, положенням чинного законодавства (тобто недійсності такого договору або окремих положень - примітка суду), він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом про визнання такого договору або окремих його положень недійсними як оспорюваного, а не нікчемного правочину, проте, оскільки такі вимоги не є предметом цього позову, а суд не наділений правом самостійно змінювати предмет та підстави позову, під час розгляду цієї справи суд не надає оцінку вказаним обставинами.

Враховуючи те, що прокурором в якості правової підстави для задоволення позовних вимог про незаконними та скасування Рішення та Розпорядження, а також зобов`язати відповідача 3 повернути відповідачу 1 за актом приймання-передачі ЦМК КОКП «Ліки Кіровоградщини» залишковою вартістю 2 389 752,26 грн. фактично визначено неукладеність додаткової угоди № 6 від 17.07.2017 (а.с. 24 том 1), а відтак вказані позовні вимоги не сформульовані як самостійні, не містять окремого обґрунтування і доказів, а є правовим наслідком визнання факту неукладеності такої додаткової угоди, то, за відсутності підстав для такого, не можуть бути задоволені. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаних вимог залишається без змін.

При цьому колегія суддів зауважує прокуророві на тому, що відповідно до п. 3.4 Договору розмір орендної плати переглядається, зокрема, у випадках, передбачених законодавством, що не позбавляє сторони змінити розмір орендної плати за Договором шляхом внесення змін до такого договору, в тому числі і в судовому порядку.

Відносно позовних вимог про зобов`язання ПАТ «Ліки Кіровоградщини» повернути Кіровоградській обласній раді за актом приймання-передачі майновий комплекс Кіровоградського обласного комунального підприємства «Ліки Кіровоградщини», залишковою вартістю 2 389 759,26 грн. , заявлених на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України та ч.1 ст. 1213 ЦК України, колегія суддів вважає, що вищевказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних позовних вимог та оскільки судом відмовлено в їх задоволенні, похідні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на обставини, які викладені вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №912/1613/20, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Кіровоградської обласної прокуратури на рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №912/1613/20 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі №912/1613/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №912/1613/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 28.04.2021 .

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко