ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

28 квітня 2021 року м. ХарківСправа № 922/1708/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши заяву (вх. № 9058) ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів
до Фізичної особи-підприємця Денисенко Віри Василівни, м. Харків
про за участю: стягнення 21106,78 грн.
представника заявника - не з`явився;

представника стягувача - не з`явився;

представника боржника - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до Фізичної особи-підприємця Денисенко Віри Василівни про стягнення заборгованості та пені за договором № 100/12-2014 про надання овердрафту від 12.12.2014 року в розмірі 21106,78 грн., з яких 19153,21 грн. сума кредиту, 1085,34 грн. прострочені відсотки, 868,23 грн. пеня.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Денисенко Віри Василівни на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 19153,21 грн. заборгованості за кредитом, 1085,34 грн. прострочені відсотки, 868,23 грн. пені та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

02.08.2016 року на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 21.04.2021 року представник ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надав заяву (вх. № 9058) про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2021 року заяву ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2021 року.

Представник заявника в судове засідання 28.04.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи.

Представник стягувача в судове засідання 28.04.2021 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи.

Представник боржника в судове засідання 28.04.2021 року не з`явився, ухвалу від 22.04.2021 року було направлено на адресу боржника, зазначену у Витягу з ЄДРПОУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що неявка в судове засідання заявника та представників стягувача та боржника не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, розглянувши заяву ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником, зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, рішенням суду від 18.07.2016 року стягнуто з Фізичної особи - підприємця Денисенко Віри Василівни на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" 19153,21 грн. заборгованості за кредитом, 1085,34 грн. прострочені відсотки, 868,23 грн. пені та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

02.08.2016 року на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

В свою чергу, 21.06.2018 року між ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (заявник) та Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (стягувач) було укладено договір факторингу із відступлення права вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними договору № 23/06-02.

Згідно п.п. 3.1.-3.2. договору факторингу від 23.06.2018р. на умовах цього договору з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть, - з дня їх виникнення) Клієнт відступає Фактору права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від Фактора, а Фактор з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати ціни відступлення, (а щодо прав вимоги, які виникнуть в майбутньому,-з дня їх виникнення) набуває (приймає у власність) від Клієнта права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату Клієнту. Шляхом укладення (підписання) цього договору сторони підтверджують здійснення фактичної передачі Клієнтом у власність Фактору та прийняття Фактором у власність від Клієнта (фактичне відступлення) з першого робочого дня, наступного за днем, у який Фактором на користь Клієнта буде виконано в повному обсязі у повній відповідності до умов цього договору грошове зобов`язання щодо оплати ціни відступлення прав вимоги як за кредитними договорами, так і за забезпечувальними документами щодо портфеля заборгованостей у повному обсязі.

У відповідності до положень п. 4.1. цього договору за відступлення прав вимоги на умовах цього договору Фактор зобов`язаний здійснити оплату Клієнту в день укладення цього договору в безготівковій формі шляхом переказу коштів на рахунок Клієнта в загальній сумі 739 227,61грн., яка зарахована шляхом сумування сум оплати (фінансування) за відступлення прав вимоги щодо всіх заборгованостей.

Згідно п. 6.4 договору факторингу, після визначеної цим договором дати переходу прав вимоги клієнт зобов`язується повідомити позичальникам та сторонам забезпечення про здійснене відступлення прав вимоги згідно цим договором. Письмові повідомлення щодо цього надсилаються позичальникам та сторонам забезпечення, місцем проживання/місцезнаходженням яких є непідконтрольна владі територія України, після відновлення роботи на такій території ПАТ «Укрпошта» (або іншого національного оператора поштового зв`язку України).

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

Як вбачається зі змісту укладеного договору, останній є договором факторингу.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), визначення якого міститься у ст. 49 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Так, зі змісту вказаної норми вбачається, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначається як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.

В даному випадку, на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», останнім було надано копію договору факторингу від 23.06.2018 року із додатком, Витяг з реєстру боржників, а також копії платіжних доручень про сплату відступлення права вимоги за договором факторингу.

В той час, як відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже норами статті 517 ЦК України визначено обов`язок передачі новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформації, яка є важливою для їх здійснення.

Також, розділом 5 договору факторингу, сторони визначили порядок передачі документації.

Так, п. 5.1 договору було визначено, що клієнт зобов`язаний передати фактору, а Фактор зобов`язаний прийняти від клієнта документацію (щодо всіх прав вимоги) в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 5.3 договору, передача документації підтверджується сторонами шляхом підписання безпосередньо при такій передачі за місцем її проведення Акту (Актів) приймання-передачі документації. Після підписання акту (Актів) приймання-передачі документації фактор не може пред`являти клієнту претензій щодо повноти та комплектності переданих документів.

Пунктом 5.4 договору визначено, що передача документації буде здійснюватись поетапно частинами протягом строку, визначеного у п. 5.2 цього договору.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що передача документації клієнтом фактору повинна бути здійснена в м. Львові за місцезнаходженням клієнта протягом 3 місяців з визначеної цим договором дати переходу права вимоги.

Тобто в даному випадку, сторони передбачили умовами договору факторингу передачу клієнтом документації фактору та підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації.

В свою чергу в матеріалах справи відсутні докази передачі відповідної документації та підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації, як то визначено умовами договору та ст. 517 ЦК України.

Суд зауважує, що надана заявником копія додатку до договору факторингу із переліком кредитних договорів за якими відступається право вимоги є нечитаємою та з неї неможливо встановити чи увійшов до вказаного переліку кредитний договір № 100/12-2014 від 12.12.2014 року.

Також з додатку № 2 до договору, а саме Витягу з реєстру боржників вбачається, що за договором факторингу було відступлено право вимоги до позичальника ФОП Денисенко В.В. за кредитним договором № 100/12-2014 від 12.12.2014 року в сумі 39391,76 грн.

В той час, як рішенням суду від 18.07.2016 року за кредитним договором № 100/12-2014 від 12.12.2014 року було стягнуто з боржника 19153,21 грн. заборгованості за кредитом, 1085,34 грн. прострочених відсотків, 868,23 грн. пені та 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Тобто, сума, стягнута за рішення суду є значно меншою, ніж сума заборгованості, зазначена у додатку № 2 до договору факторингу, за яким заявнику перейшло право вимоги до боржника.

Таким чином, у суду відсутня можливість встановити, що заявнику було відступлено право вимоги до боржника саме по даній справі та з чого складається саме сума 39391,76 грн. яка перейшла за договором факторингу та чи увійшла сума заборгованості по даній справі в суму яка була передана за договором факторингу.

Статтею 334 ГПК України, на підставі якої заявник просить суд замінити стягувача, визначає можливість заміни саме сторони виконавчого провадження, яке здійснюється на підставі виданого судом виконавчого документу (в даному випадку наказу суду).

В той час, як ані договір факторингу, ані додатки до вказаного договору не містять посилань на суму заборгованості, яка була стягнута з боржника саме в рамках даної справи.

Зазначення у додатку № 2 до договору факторингу номеру кредитного договору 100/12-2014 та дати його укладення 12.12.2014 року не свідчить про те, що до заявника перейшло право вимоги щодо стягнення заборгованості з боржника за наказом суду по справі № 922/1708/16, оскільки сума заборгованості у відповідному додатку значно перевищує суму, яка була стягнута рішенням суду по даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст.13, ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 86 ГПК України, уд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів підписання сторонами акту (Актів) приймання-передачі документації, як то визначено умовами договору та ст. 517 ЦК України, а також те, що наданими заявником доказами не підтверджено, що сума, стягнута згідно наказу суду від 02.08.2016 року по даній справі увійшла до розміру заборгованості за кредитним договором № 100/12-2014 від 12.12.2014 року, який був переданий за договором факторингу (оскільки розмір заборгованості, стягнутої згідно наказу та згідно з Витягу з реєстру боржників до договору факторингу є відмінним), суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Керуючись статтями 74, 86, 233-234, 334 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх. № 9058) ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони правонаступником відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала підлягає оскарженню відповідно до ст. 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 28.04.2021 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/1708/16