УХВАЛА

26 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/6426/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства "Таскомбанк" - Святюка С.П.,

відповідача - 1 - державного підприємства "Донецька залізниця" - не з`яв.,

відповідача - 2 - акціонерного товариства "Українська залізниця" - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

прокурора - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця")

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 (головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б. і Тищенко А.І.)

зі справи № 910/6426/16

за позовом акціонерного товариства "Таскомбанк" (далі - Банк)

до: державного підприємства "Донецька залізниця" (далі - ДП "Донецька залізниця");

АТ "Українська залізниця"

про стягнення 5 388 889,45 долара США,

за участю Офісу Генерального прокурора.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ДП "Донецька залізниця", публічного акціонерного товариства (ПАТ) "Українська залізниця" (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідачів на користь позивача 5 000 000 дол. США заборгованості за кредитом і 388 889,45 дол. США заборгованості за процентами (солідарно).

2. Позов обґрунтований тим, що відповідач - 1 (позичальник за кредитним договором від 11.07.2012 №НК228, далі - Договір) не виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач - 2 є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці і підприємств залізничного транспорту.

Короткий зміст попередніх судових рішень зі справи

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2016: позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Українська залізниця" на користь позивача 5 000 000 дол. США (за офіційним курсом НБУ на момент вирішення спору 124 720 600 грн.) заборгованості за кредитом, суму процентів 388 889,45 дол. США (за офіційним курсом НБУ на момент вирішення спору 9 700 505,11 грн.); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Постановою Верховного Суду України від 15.03.2017 зазначені рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

5. Рішенням господарського суду міста Києва від 20.09.2018 (суддя Ващенко Т.М.) у позові відмовлено.

6. Рішення мотивовано відсутністю правових підстав для відповідальності відповідача-2 перед позивачем за неналежне виконання своїх зобов`язань ДП "Донецька залізниця", оскільки відповідача - 2 не є правонаступником відповідача - 1.

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020: задоволено апеляційну скаргу Банку; згадане рішення місцевого господарського суду скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково; стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь Банку 5 000 000 дол. США заборгованості, 388 889, 45 дол. США процентів, 206 700 грн. судового збору за подання позовної заяви; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь Банку 310 050 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

8. Постанову мотивовано наявністю заборгованості АТ "Українська залізниця" за Договором у зазначених розмірах.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі до Верховного Суду АТ "Українська залізниця", зазначаючи про необґрунтованість оскаржуваної постанови, ухвалення її з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, просить: зазначену постанову в частині стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь Банку заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 000 000 доларів США скасувати, провадження у справі в цій частині закрити; цю ж постанову в частині стягнення з АТ "Укрзалізниця" на користь Банку відсотків за користування кредитом у сумі 388 889,45 долара США скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні відповідних позовних вимог відмовити; здійснити розподіл судових витрат відповідно до глави VIII Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи, особи, яка подала касаційну скаргу

10. Належним способом захисту прав та законних інтересів позивача і відповідача у справі є закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України (з урахуванням правових висновків Верховного Суду у постанові від 25.02.2020 № 18/266, постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/5953/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15, постановах Великої Палати Верховного Суду у справі від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 і від 12.06.2019 № 10128/14).

11. Суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду з приводу нарахування відсотків після закінчення терміну кредитування, викладені в постановах від 28.03.2018 зі справи № 444/9519/12 та від 23.05.2018 зі справи № 910/1238/17.

12. В обґрунтування підстав подання касаційної скарги скаржник посилався на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 № 755/10947/17, від 12.06.2019 № 487/10128/14.

Доводи інших учасників справи

13. Банк у відзиві на касаційну скаргу не погоджується з аргументами та доводами, викладеними у касаційній скарзі, зазначає, що вони є безпідставними та такими, що не спростовують законність висновків, викладених у постанові апеляційної інстанції, є лише іншою точкою зору на один предмет та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права і просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 без змін.

14. Також Банком подано клопотання про закриття касаційного провадження у справі № 910/6426/16, в якому Банк просив закрити касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020, оскільки правовідносини у справах, зазначених відповідачем у касаційній скарзі, не є подібними до цієї справи, тому касаційне провадження у справі № 910/6426/16 підлягає закриттю через недоведеність скаржником необхідності перегляду судового рішення апеляційної інстанції "у контексті процесуальних фільтрів" та не доведено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Доводи скаржника зводяться до бажання повторної переоцінки обставин у справі №910/6426/16, що суперечить принципу остаточності судового рішення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. Позивачем (Банком) і відповідачем-1 (ДП "Донецька залізниця") укладено Договір (з подальшими змінами і доповненнями), за умовами якого, зокрема:

- Банк зобов`язався надати ДП "Донецька залізниця" кошти у вигляді кредитної лінії, що поновлюється, у розмірі, на строк та на умовах, передбачених цим договором, а назване підприємство зобов`язалося повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитною лінією та виконати свої зобов`язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим договором (пункт 1.1);

- розмір ліміту кредитної лінії на дату підписання Договору - 5 000 000 дол. США (пункт 1.2);

- строк користування кредитною лінією - з 11.07.2012 по 01.10.2015 включно з урахуванням графіка (пункт 1.3);

- плата за користування кредитною лінією у вигляді процентів - 11,2% річних (пункт 1.4);

- ДП "Донецька залізниця" зобов`язалося своєчасно виконувати зобов`язання, передбачені цим договором (пункт 5.3);

- Банк має право вимагати від ДП "Донецька залізниця" сплатити заборгованість за кредитною лінією та нараховані відсотки, суму неустойки, передбачені цим договором, у випадках, коли підприємство не виконало у строк свої зобов`язання та в інших випадках, передбачених умовами Договору (пункт 5.1).

16. Банк надав позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 5 000 000 дол. США. У свою чергу, відповідач-1 взяті на себе зобов`язання за Договором не виконав, що й стало підставою для звернення з позовом у даній справі; Банк, зокрема, обґрунтовував свою позицію тим, що відповідач-2 є правонаступником усіх прав та обов`язків відповідача-1.

17. Враховуючи, що відповідно до частини шостої статті 2 Закону України "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" АТ "Українська залізниця" є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ "Укрзалізниця", датою виникнення універсального правонаступництва АТ "Укрзалізниця" щодо, зокрема, ДП "Донецька залізниця" є 21.10.2015.

18. Обставини наявності заборгованості за Договором у заявленому до стягнення розмірі підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачами не спростовані.

19. Згідно з графіком, встановленим додатком № 1 до Договору, боржник мав до 01.10.2015 повністю погасити заборгованість за Договором у розмірі 5 000 000 грн. Проте ДП "Донецька залізниця", правонаступником якого є АТ "Укрзалізниця", не здійснено жодної оплати у визначені строки.

20. Згідно з пунктом 3.2 Договору проценти за користування кредитною лінією нараховуються виходячи з розміру процентної ставки, встановленої пунктом 1.4 Договору (11,2% річних), з дня перерахування коштів з позичкового рахунку боржника до моменту фактичного повернення кредитної лінії (в тому числі і за період прострочення погашення кредитної лінії).

21. Договір є безстроковим, а його дія закінчується тільки після повного виконання сторонами своїх обов`язків (пункт 7.1 цього договору).

22. Вимоги позивача в частині солідарного стягнення коштів з ДП "Донецька залізниця" на користь Банку не підлягають задоволенню, оскільки АТ "Укрзалізниця" є правонаступником названого підприємства та належним відповідачем у справі.

23. З огляду на наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача-2 заборгованості і процентів за Договором відсутні підстави, визначені частиною другою статті 333 ГПК України, для здійснення повороту виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у цій справі, про що просив відповідач-2.

Питання припинення зобов`язань у зв`язку з перерахуванням грошових коштів повинно бути вирішено сторонами на стадії виконання судового рішення.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

24. Частина шоста статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів":

- висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

25. ГПК України:

- частина четверта статті 236:

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

пункт 1 частини другої статті 287:

- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

пункт 5 частини першої статті 296:

- суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Зазначені в пункті 25 цієї ухвали норми процесуального права спрямовані на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Верховний Суд зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16.

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

Щодо визначення подібності правовідносин Верховний Суд звертається до правової позиції, викладеної у мотивувальних частинах постанов (ухвал) Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 305/1180/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16 (пункт 5.5), від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11 (абзац двадцятий), від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц (абзац вісімнадцятий), від 28.04.2020 у справі № 554/6777/17, від 16.09.2020 у справі № 450/1726/16-ц.

27. У справі, що розглядається, позовні вимоги було заявлено про стягнення сум заборгованості та процентів за кредитом.

28. Водночас у справі №18/266, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилається скаржник (постанова від 25.02.2020), йдеться про стягнення з державного бюджету України шкоди за припинення права власності на ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор зі спору між приватним підприємцем і Державною казначейською службою України, Міністерством фінансів України.

29. У справі № 910/5953/17, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 22.03.2018), скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду про зупинення провадження у справі з направленням останньої для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, що не означає остаточного вирішення справи, а, отже, й формування остаточного правового висновку Верховного Суду в ній.

30. Справа № 906/1290/15, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 10.10.2019), є справою про банкрутство державного підприємства "Червоненський завод продтоварів".

31. У справі №444/9519/12, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 28.03.2018), питання про нарахування процентів за користування кредитом вирішувалося в аспекті застосування позовної давності, про яку в даній справі №910/6426/16 не йдеться.

32. У справі №904/1083/18, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 25.06.2019), вирішувався спір між міською радою і фізичною особою-підприємцем про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра.

33. У справі №910/1238/17, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 23.05.2018), вирішувався спір про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, а не процентів за користування кредитом.

34. У справі № 755/10947/17, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 13.11.2020), розглядався спір між фізичною особою і приватним нотаріусом з приводу дій і рішення останнього.

35. У справі № 487/10128/14-ц, на правовий висновок Верховного Суду в якій посилався скаржник (постанова від 12.06.2019), йшлося про розгляд позову прокурора в інтересах держави до міської ради та фізичних осіб про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки.

36. Отже, дана справа і справи, на правові висновки Верховного Суду в яких посилався скаржник в обґрунтування наявності підстави для подання касаційної скарги, різняться, відповідно, і за суб`єктним складом сторін спірних правовідносин, і за складом учасників таких правовідносин, і за правовим регулюванням цих правовідносин, і за предметом та підставою позовних вимог і предметом спору, і за з`ясованою попередніми судовими інстанціями фактично-доказовою базою у справах (обставинами останніх та зібраними в них доказами), тобто за істотними правовими ознаками.

Тому правовідносини в зазначених скаржником справах, з одного боку, і в даній справі - з іншого не є подібними, а доводи скаржника про неврахування попередніми судовими інстанціями відповідних висновків Верховного Суду не знаходять підтвердження, і касаційне провадження підлягає закриттю на підставі наведеного припису пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

37. У зв`язку з тим, що касаційне провадження зі справи закривається, судові витрати в даній справі з урахуванням вимог статей 129, 130 ГПК України розподілу не підлягають. Адже за змістом зазначених норм покладення судових витрат на ту чи іншу сторону або компенсація таких витрат здійснюється у випадках розгляду справи по суті або у разі визнання позову, закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду (причому закриття провадження у справі є процесуальною дією, відмінною від закриття касаційного провадження).

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 у справі № 910/6426/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов