номер провадження справи 27/184/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 Справа № 908/2840/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., секретаря судового засідання Шолохова С.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна (61004 м. Харків, вул. Нетічинська набережна, б. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 43174554)

до відповідача: Приватного підприємства Анта Технолоджигруп (69032 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 7, оф. 17-А, ідентифікаційний код юридичної особи 22138064)

про стягнення 195 050 грн. 00 коп.

представники сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

06.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна про стягнення з Приватного підприємства Анта Технолоджигруп 195 050 грн. 00 коп. попередньої оплати.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2840/20 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду 09.11.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2840/20, присвоєно справі номер провадження 27/184/20, розгляд справи по суті призначено на 07.12.2020 р.

Справа № 908/2840/20 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

07.12.2020 судом проведено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив б/н від 27.11.2020 (вх. № 23739/08-08/20 від 03.12.2020) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вказав, що жодного договору між позивачем та відповідачем вересні 2020 року не було укладено. Рахунки, копії яких надано позивачем до позовної заяви, не виписувалися відповідачем та не направлялися на адресу позивача. 27.07.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтек Сервіс Україна» як Постачальником та Приватним підприємством Анта Технолоджигруп як Покупцем було укладено Договір поставки №27072020. В порядку та на умовах, визначених даним Договором, Постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати Рукавички, надалі іменуємі як «Товар» (п. 1.1 Договору). Покупець здійснює 100% попередню оплату кожної партії товару на підставі відповідно рахунку (п.3.1 договору). Маючи намір придбати у постачальника товар, ПП Анта Технолоджигруп як Покупцем у відповідності до вказаного договору було перераховано на банківський рахунок ТОВ «Інтек Сервіс Україна» попередню оплату: 84000,00 грн. згідно платіжного доручення №5 від 27.07.2020 року; 5400,00 грн. згідно платіжного доручення №7 від 29.07.2020 року; 5400,00 грн. згідно платіжного доручення №8 від 29.07.2020 року; 27000,00 грн. згідно платіжного доручення № 9 від 31.07.2020 року; 34020, 00 грн. згідно платіжного доручення №11 від 05.08.2020 року; 27000,00 грн. згідно платіжного доручення №12 від 07.08.2020 року; 21600,00 грн. згідно платіжного доручення №15 від 10.08.2020 року; 1620, 00 грн. згідно платіжного доручення №17 від 11.08.2020 року; 14580,00 грн. згідно платіжного доручення №18 від 11.08.2020 року; 95700, 00 грн. згідно платіжного доручення №47 від 03.09.2020 року; 5200,00 грн. згідно платіжного доручення №58 від 04.09.2020 року; 19000, 00 грн. згідно платіжного доручення №62 від 17.09.2020 року; 10400,00 грн. згідно платіжного доручення №79 від 28.09.2020 року. Загалом ПП Анта Технолоджигруп на банківський рахунок ТОВ «Інтек Сервіс Україна» було перераховано 350 920,00 грн. Зобов`язання ТОВ «Інтек Сервіс Україна» за договором поставки №27072020 від 27.07.2020 року належним чином виконано не було. Заявлений позивачем позов про стягнення з Приватного підприємства «Анта Технолоджигруп» попередньої оплати є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалою суду від 07.12.2020 судове засіданні на підставі ст. 216 ГПК України було відкладено на 11.01.2021.

Представник відповідача звернувся до суду з заявою б/н від 08/.01.2021 (вх. № 268/08-08/21 від 11.01.2021), в порядку ст. 91 ГПК України, мотивуючи, що на його думку позивачем навмисно перекручено фактичні обставини, подані копії письмових доказів, наявність оригіналів яких викликає сумнів у відповідача.

Так, позивачем до позовної заяви додано: копію рахунку № 20-00058 від від 28 вересня 2020 року на суму 103 750 грн.; копію рахунку № 20-00063 від від 29 вересня 2020 року на суму 8 300 грн.; копію рахунку № 20-00055 від від 29 вересня 2020 року на суму 83 000 грн. Також, як додаток до відповіді на відзив позивачем надано: копію видаткової накладної № 156 від 27.07.2020 року на суму поставки 84 000,00 грн.; копію видаткової накладної № 157 від 31.07.2020 року на суму поставки - 37 800,00 грн.; копію видаткової накладної № 188 від 07.09.2020 року на суму поставки товару 5 200,00 грн.; копію видаткової накладної № 203 від 19.09.2020 року на суму поставки товару 19 000,00 грн.; копію видаткової накладної № 207 від 28.09.2020 року на суму поставки товару 10 400,00 грн.

Оригінали вказаних доказів у відповідача відсутні, наявність їх оригіналів у позивача відповідач ставить під сумнів. На підставі викладеного просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна для огляду в судовому засіданні оригінали документів: рахунку № 20-00058 від від 28 вересня 2020 року на суму 103 750 грн., рахунку № 20-00063 від від 29 вересня 2020 року на суму 8 300 грн., рахунку № 20-00055 від 29 вересня 2020 року на суму 83 000 грн., видаткової накладної № 156 від 27.07.2020 року на суму поставки 84 000,00 грн., видаткової накладної № 157 від 31.07.2020 року на суму поставки 37 800,00 грн., видаткової накладної № 158 від 05.08.2020 року на суму поставки товару 34 020,00 грн., видаткової накладної № 164 від 11.08.2020 року на суму поставки товару 64 800,00 грн., видаткової накладної № 187 від 07.09.2020 року на суму поставки товару 95 700,00 грн., видаткової накладної № 188 від 07.09.2020 року на суму поставки товару 5 200,00 грн., видаткової накладної № 203 від 19.09.2020 року на суму поставки товару 19 000,00 грн., видаткової накладної № 207 від 28.09.2020 року на суму поставки товару 10 400,00 грн.

У зв`язку з заявленим клопотанням в порядку ст. 91 ГПК України, представник відповідача звернувся до суду з усним клопотанням, в порядку ст. 250 ГПК України, просить суд постановити ухвалу про розгляд справи № 908/2840/20 в порядку загального позовного провадження.

Позивач 11.12.2020 надіслав на адресу суду відповідь № 07/12-20 від 07.12.2020 (вх. № 24318/08-08/20 від 11.12.2020) на відзив відповідача, з якої вбачається, що позивач підтримує свою позицію викладену у позовній заяві. Позивач підтверджує те, що дійсно, 27.07.2020 року між ТОВ «Інтек Сервіс Україна» (Постачальник) та ПП Анта Технолоджигруп (Покупець), на виконання умов договору поставки від 27.07.2020 року позивач у справі - ТОВ «Інтек Сервіс Україна» постачав відповідачу у справі товар - «рукавички» та свої зобов`язання виконав повністю. Відповідач не надає жодних доказів виконання цього договору з боку ТОВ «Інтек Сервіс Україна», а лише надає докази виконання договору саме ним, тобто надає виключно платіжні доручення без видаткових накладних, які підтверджують факт отримання товару. З цього приводу, ТОВ «Інтек Сервіс Україна» зазначає, що у повній мірі виконало свої зобов`язання з поставки товару за умовами договору поставки від 27.07.2020 року № 27072020, про що свідчать складені видаткові накладні, що складені та підписані сторонами правочину. Тобто у липні-серпні 2020 року ТОВ «Інтек Сервіс Україна» поставило в адресу ПП «Анта Технолоджигруп» товару на загальну суму 220 620.00 грн. Разом з цим, ТОВ «Інтек Сервіс Україна» у вересні 2020 року здійснило в адресу ПП «Анта Технолоджигруп» поставку товару згідно до умов договору поставки від 27.07.2020 № 27072020, та, відповідно, склало видаткові накладні. У вересні 2020 року ТОВ «Інтек Сервіс Україна» поставило в адресу ПП «Анта Технолоджигруп» товару на загальну суму 130 300.00 грн. ТОВ «Інтек Сервіс Україна» вищевказані видаткові накладі № 187, № 188, № 203, № 207 були направленні в адресу засновника ПП «Анта Технолоджигруп» - ОСОБА_1 за домовленістю з нею, для підписання та повернення другого екземпляра в адресу позивача, про що свідчить експрес-накладна Нової Пошти № 4094 від 12.10.2020 року. Проте, станом на теперішній час відповідачем - ПП «Анта Технолоджигруп» вищевказані видаткові накладні № 187, № 188, № 203, № 207 з підписом зі сторони Покупця на адресу ТОВ «Інтек Сервіс Україна» повернуті так і не були. Разом з цим, ТОВ «Інтек Сервіс Україна» не отримувало від ПП «Анта Технолоджигруп» жодних претензій, листів або позовів, направлених до суду, у зв`язку із не виконанням ТОВ «Інтек Сервіс Україна» умов договору поставки № 27072020 від 27.07.2020, що свідчить про те, що ТОВ «Інтек Сервіс Україна» повністю виконало умови договору від 27.07.2020 року. Позовні вимоги ТОВ «Інтек Сервіс Україна», які розглядаються судом у цій справі про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 195 050,00 грн. жодним чином не пов`язані з зобов`язаннями, які виникли між позивачем та відповідачем на виконання умов договору поставки від 27,07.2020 року, в яких до речі позивач був постачальником товару, а ні покупцем товару, більше того, зобов`язання за згаданим відповідачем договором є виконаними. Відповідач лише зазначає про те, що вищевказаними платіжними дорученнями позивач начебто повертав попередню оплату за товар в рамках іншого договору від 27.07.2020 року, проте жодних належних доказів в підтвердження даної обставини, відповідач не надає. Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, про те, що начебто не виписував в адресу ТОВ «Інтек Сервіс Україна» рахунок № 20-00058 від 28.09.2020 року на оплату 103 750,00 грн., рахунок № 20-00063 від 29.09.2020 року на оплату 8 300,00 грн., рахунок № 20-0055 від 29.09.2020 року на оплату 83 000,00 грн., проте вказана обставина також не підтверджується відповідачем жодними належними та допустимими доказами, хоча всі рахунки фактури були отримані у електронному вигляді і окрім № 20-0055 від 29.09.2020, містять дату, печатку відповідача і підпис уповноваженої особи, тобто у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають силу первинного документа.

Ухвалою суду від 07.12.2020, відповідно до ст. 250 ГПК України, суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 908/2840/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 03.02.2021.

Клопотання Приватного підприємства Анта Технолоджигруп, про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна для огляду в судовому засіданні оригінали документів задоволено. У Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна для огляду в судовому засіданні витребувані оригінали документів: рахунку № 20-00058 від 28 вересня 2020 року на суму 103 750 грн., рахунку № 20-00063 від від 29 вересня 2020 року на суму 8 300 грн., рахунку № 20-00055 від 29 вересня 2020 року на суму 83 000 грн., видаткової накладної № 156 від 27.07.2020 року на суму поставки 84 000,00 грн., видаткової накладної № 157 від 31.07.2020 року на суму поставки 37 800,00 грн., видаткової накладної № 158 від 05.08.2020 року на суму поставки товару 34 020,00 грн., видаткової накладної № 164 від 11.08.2020 року на суму поставки товару 64 800,00 грн., видаткової накладної № 187 від 07.09.2020 року на суму поставки товару 95 700,00 грн., видаткової накладної № 188 від 07.09.2020 року на суму поставки товару 5 200,00 грн., видаткової накладної № 203 від 19.09.2020 року на суму поставки товару 19 000,00 грн., видаткової накладної № 207 від 28.09.2020 року на суму поставки товару 10 400,00 грн.

Позивач 28.01.2021 на виконання ухвали Господарського суду надіслав оригінали витребуваних документів для огляду, а сааме: видаткової накладної № 156 від 27.07.2020 року на суму поставки 84 000,00 грн., видаткової накладної № 157 від 31.07.2020 року на суму поставки 37 800,00 грн., видаткової накладної № 158 від 05.08.2020 року на суму поставки 34 020,00 грн. видаткової накладної № 164 від 11.08.2020 року на суму поставки 64 800,00 грн.

Звернув увагу суду про неможливість надання позивачем до суду для огляду оригіналів рахунків № 20-00058 від 28 вересня 2020 року на суму 103 750 грн., № 20-00063 від 29 вересня 2020 року на суму 8 300 гри., № 20-00055 від 29 вересня 2020 року на суму 83 000 грн. з тієї підстави, що оригінали цих документів не знаходяться у розпорядженні позивача, бо вказані рахунки були отримані ТОВ Інтек Сервіс Україна від ПП АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП засобами електронного зв`язку - на електронну пошту позивача,та були сплачені позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями від 29.09.2020 року № 16 на суму 83 000,00 грн., від 29.09.2020 року № 16 на суму 103 750,00 грн., від 01.10.2020 року № 16 на суму 8 300,00 грн.

Зазначив також, що відповідач - ПП АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП не направляв засобами поштового зв`язку або кур`єрською доставкою в адресу ТОВ Інтек Сервіс Україна оригінали рахунків № 20-00058 від 28 вересня 2020 року на суму 103 750 грн., № 20-00063 від 29 вересня 2020 року на суму 8 300 грн., № 20-00055 від 29 вересня 2020 року на суму 83 000 грн., в розпорядженні позивача перебувають лише копії таких документів.

ТОВ Інтек Сервіс Україна також повідомив суд про неможливість надання для огляду до суду оригіналів видаткових накладних № 187 від 07.09.2020 року на суму поставки товару - 95 700,00 грн.; № 188 від 07.09.2020 року на суму поставки товару - 5 200,00 грн., № 203 від 19.09.2020 року на суму поставки товару - 19 000,00 грн., № 207 від 28.09.2020 року на суму поставки товару - 10 400,00 грн. з причин, які вже були повідомлені суду у відповіді на відзив, а саме: ТОВ Інтек Сервіс Україна вищевказані видаткові накладі № 187, № 188, № 203, № 207 були складені та направленні в адресу засновника ПП АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП - ОСОБА_1 за домовленістю з нею, для підписання та повернення другого екземпляра в адресу позивача, про що свідчить експрес-накладна Нової Пошти № 4094 від 12.10.2020 року (копія вказаної накладної надавалася позивачем до відповіді на відзив). На теперішній час відповідачем ПП АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП вищевказані видаткові накладні № 187, № 188, № 203, № 207 з підписом зі сторони Покупця на адресу ТОВ ІНТЕК СЕРВІС Україна повернуті не були, отже в розпорядженні позивача не перебувають.

29.01.2021 представник позивача надіслав на адресу Господарського суду пояснення № 26/01-21-2 від 26.01.2021 р. (вх. № 1965/08-08/21 від 29.01.2021) по суті заявлених вимог, з яких вбачаться, що заявлений позов підтримує в повному обсязі. Та зазначив, що відповідно до п. 3.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління НБУ 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976 визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж га документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. Позивач вірно заповнив обов`язковий реквізит «призначення платежу» в платіжному дорученні від 29.09.2020 року № 16 на суму 83 000,00 грн., в платіжному дорученні від 29.09.2020 року № 16 на суму 103 750,00 грн., в платіжному дорученні від 01.10.2020 року № 16 на суму 8 300,00 грн. Жодних помилок під час заповнення вказаного реквізиту платіжних доручень позивачем допущено не було, у вказаних платіжних дорученнях вірно і без помилок зробило посилання на документи - рахунки - 20-00055 від 29.09.2020, 20-00058 від 28.09.2020, 20-00063 від 29.09.2020 , які й стали підставою для здійснення перерахування коштів отримувачу - ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП». Таким чином, сума у розмірі 195 050,00 грн., яка сплачена ТОВ «Інтек Сервіс Україна» на користь ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» не є поверненням попередньої оплати за договором поставки № 27072020 від 27.07.2020 року, як наполягає відповідач у справі, оскільки, якщо б мало місце повернення попередньої оплати за товар, позивач вказану обставину чітко зазначив би у «призначенні платежу» платіжних доручень, а якщо б мала місце помилка у заповненні зазначених платіжних доручень - обов`язково повідомив про вказану обставину ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» відповідним листом, як того вимагають звичаї ділового обороту. Господарські взаємовідносини, які виникли між ТОВ «Інтек Сервіс Україна» та ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» на підставі договору поставки № 27072020 від 27.07.2020 року жодним чином не взаємопов`язані з предметом спору у цій справі та тією сумою попередньої оплати за товар у розмірі 195 050,00 грн., яка перерахована позивачем на користь відповідача, а відповідач в свою чергу, отримавши вказану оплату за товар та не поставив на користь позивача товар, що зазначений у рахунках.

Ухвалою суду від 03.02.2021, відповідно до ст. 183 ГПК України, підготовче засідання було відкладено на 24.02.2021.

15.02.2021 позивач надіслав на адресу суду заяву № 10/02-21 від 10.02.2021 (вх. № 3163/08-08/21 від 15.02.2021) про розгляд справи без участі представника.

24.02.2021 представник відповідача надіслав на електрону адресу суду заяву (вх. № 3979/08-08/21 від 24.02.2021) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з поганим самопочуттям (підвищена температура, біль в горлі, кашель) представника адвоката В.І.Пивоварова.

Ухвалою суду від 24.02.2021, строк підготовчого провадження у справі № 908/2840/20 продовжено відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, відповідно до ст. 183 ГПК України, підготовче засідання було відкладено на 16.03.2021.

Ухвалою суду від 16.03.2021, відповідно до ст. 185 ГПК України, підготовче провадження у справі № 908/2840/20 закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 05.04.2021.

01.04.2021 представник позивача надіслав на адресу суду заяву (вх. № 6679/08-0821 від 01.04.2021) про проведення засідання суду без участі уповноваженого представника, у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні та оголошеним карантином. Зазначив, що заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу на підставі наявних у справі документів.

02.04.2021 відповідач у справі надіслав на електрону адресу суду заяву (вх. 6740/08-08/21 від 02.04.2021) про відкладення розгляду справи, в обґрунтування посилається на те, що директор підприємства має намір особисто прийняти участь у розгляді справи, однак на теперішній час перебуває на лікарняному та не може особисто з`явитися до суду.

Ухвалою суду від 05.04.2021 на підставі ст. 216 ГПК України розгляд справи відкладено на 20.04.2021.

У судовому засіданні 20.04.2021 справу розглянуто, прийнято рішення.

Представники сторін в судове засідання 20.04.2021 не з`явились.

Позивач подавав заяви про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримував.

Відповідач у справі надіслав на електрону адресу суду заяву (вх. 8015/08-08/21 від 09.04.2021) про відкладення розгляду справи, в обґрунтування посилається на те, що директор підприємства, який є представником, не може особисто з`явитися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зазначає, що відповідачем неодноразово подавались заяви про відкладення розгляду справи, тобто беручі до уваги обмеженість строку розгляду даної справи, відсутність доказів на обґрунтування поданого клопотання та достатність матеріалів для розгляду справи, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю позивача та відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає позивач, у вересні 2020 року між ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» та ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» було досягнуто домовленостей щодо укладення усного правочину - договору поставки товару, на підставі якого Постачальник - ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» взяв на себе зобов`язання поставити на користь Покупця - ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» товар - «рукавички нітрилові», а в свою чергу Покупець - ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» - взяв на себе зобов`язання здійснити попередню оплатити за значений товар.

ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» виставило ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» наступні рахунки на оплату товару: рахунок № 20-00058 від 28.09.2020 року на оплату 103750 грн., рахунок № 20-00063 від 29.09.2020 року на оплату 8 300 грн., рахунок № 20-0055 від 29.09.2020 року на оплату 83000 грн.

ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» на користь ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» здійснив попередню оплату за товар в сумі 195050 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 29.09.2020 № 16 на суму 83 000 грн., від 29.09.2020 № 16 на суму 103750 грн., від 01.10.2020 року № 16 на суму 8 300,00 грн.

Позивач посилався на те, що станом на дату направлення позовної заяви до суду, товар, що зазначений у рахунках № 20-00058 від 28.09.2020, № 20-00063 від 29.09.2020, № 20-0055 від 29.09.2020 Постачальником поставлений так не був.

15.10.2020 ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» на адресу ПП «АНТА ТЕХНОЛОДЖИГРУП» було надіслано претензію, відповідно до якої вимагало негайно передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» товар, який зазначений у рахунках № 20-00058, № 20-00063, № 20-0055, що у повному обсязі був оплачений ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» або повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕК СЕРВІС УКРАЇНА» суму попередньої оплати за товар у розмірі 195 050 грн.

Проте, позивач вказав, що не отримав будь-якої відповіді на вказану претензія станом на дату подання позову до суду, товару передано не було, попередня оплата за товар також не була повернута позивачу.

Відповідач не здійснив поставку товару та не повернув позивачу суму передоплати в розмірі 195050 грн., що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав;

внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до пункту 1 статті 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчиняться усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина 1 статті 639 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повного і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як свідчать матеріали справи та надані суду документи, між сторонами склались господарські відносини, що породили взаємні права та обов`язки. Обов`язки позивача виразились у оплаті товару відповідачу, а обов`язки відповідача в поставці цього товару.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Сторони погодились укласти усний правочин.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем була здійснена попередня оплата за товар в сумі 195050 грн., а саме: платіжним дорученням № 16 від 29.09.2020 в сумі 83000 грн. в призначенні платежу зазначено, що оплата за товар рахунок № 20-00055 від 29.09.2020, платіжним дорученням № 16 від 29.09.2020 в сумі 103750 грн., в призначенні платежу зазначено, що оплата за товар рахунок № 20-00058 від 28.09.2020, платіжним дорученням № 16 від 01.10.2020 в сумі 8300 грн., в призначенні платежу зазначено, що оплата за товар рахунок № 20-00063 від 29.09.2020, а отже позивач свою частину зобов`язань перед відповідачем виконав належним чином.

Відповідач, в свою чергу, зобов`язання по поставці товару не виконав, суму попередньої оплати в розмірі 195050 грн. позивачу не повернув.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач не виконав своє зобов`язання в частині поставки товару та повернення передоплати вартості товару у розмірі 195050 грн. 00 коп., факт виконання своїх зобов`язань перед позивачем відповідач належним чином не довів.

Посилання відповідача на те, що відносини між сторонами склались на підставі договору від 27.07.2020 року № 27072020, суд зазначає, що дане твердження відповідача у справі не підтверджено жодними належними га допустимими доказами у справі, оскільки позивач до матеріалів справи надав копії платіжних доручень, якими підтвердив здійснення оплати за товар згідно рахунків, які були отримані від відповідача, та який так і не був поставлений відповідачем на користь позивача, а саме: платіжне доручення від 29.09.2020 року № 16 на суму 83 000,00 грн., в якому в графі призначення платежу зазначено: «оплата за товар рахунок номер 20-00055 від 29.09.2020 року» ; платіжне доручення від 29.09.2020 року № 16 на суму 103 750,00 грн., в якому в графі призначення платежу зазначено: «оплата за товар рахунок номер 20-00058 від 28.09.2020 року»; платіжне доручення від 01.10.2020 року № 16 на суму 8 300,00 грн., в якому в графі призначення платежу зазначено: «оплата за товар рахунок номер 20-00063 від 29.09.2020 року».

Вищевказані платіжні доручення підтверджують, що позивач сплатив на користь відповідача суму у розмірі 195 050,00 грн., як оплату за товар, а ні повернення попередньої оплати за товар за договором поставки від 27.07.2020 року № 27072020, про що стверджує відповідач у справі. Жодного посилання на договір поставки від 27.07.2020 року дані платіжні доручення не містять.

Разом з цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, про те, що начебто не виписував в адресу ТОВ «ІНТЕК СЕРВІС Україна» рахунок № 20-00058 від 28.09.2020 року на оплату 103 750,00 грн., рахунок № 20-00063 від 29.09.2020 року на оплату 8 300,00 грн., рахунок № 20-0055 від 29.09.2020 року на оплату 83 000,00 грн., проте вказана обставина також не підтверджується відповідачем жодними належними та допустимими доказами, хоча всі рахунки фактури були отримані у електронному вигляді і окрім № 20-0055 від 29.09.2020, містять дату, печатку відповідача і підпис уповноваженої особи.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі Горнсбі поти Греції зазначено: …Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна до Приватного підприємства Анта Технолоджигруп задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства Анта Технолоджигруп (69032 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 7, оф. 17-А, ідентифікаційний код юридичної особи 22138064) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інтек Сервіс Україна (61004 м. Харків, вул. Нетічинська набережна, б. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 43174554) 195050 (сто дев`яносто п`ять тисяч п`ятьдесят) грн. 00 коп. попередньої оплати, 2925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 75 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 30.04.2021.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.