ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/483/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро", 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 36, прим. 1
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК", 61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 12-а, пов. 2
простягнення 419 159, 24 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Олійников С.І., ордер серія АН № 102802 від 11.03.2021 року;

відповідача: Симонов А.А., довіреність № 2501/21 від 25.01.2021 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" про стягнення 405 000, грн. суми попередньої оплати, 14 159, 54 грн. неустойки за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Крім того, позивачем надано до суду орієнтовний розрахунок суми судових витрат на суму 6 524, 70 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/483/21. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено "11" березня 2021 р. о 14:30 год.

11.03.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив (вх. № 5716) на позовну заяву, клопотання про включення до складу судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу (а.с. 41-4-69).

11.03.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 5716) про витребування доказів судом та зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.03.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом з розгляду справи по суті оголошено перерву до 06.04.2021 року.

02.04.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява (вх. №7450) у якій останній, просить суд, врахувати викладені у заяві доводи при розгляді справи по суті. Задовольнити додане до відзиву на позов клопотання про витребування доказів. Постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з позивача штрафу за зловживання процесуальними правами (а.с. 77-81).

05.04.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь (вх. № 7628) на відзив, у якій останній, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 87-93).

06.04.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 7778) про долучення документів до матеріалів справи, а саме доказів у підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 102-105).

Ухвалою суду від 06.04.2021 року задоволено заяву (вх. № 7629 від 05.04.2021 року) позивача про відкладення розгляду справи та заяву (вх. № 7779 від 06.04.2021 року) відповідача про відкладення розгляду справи. Відмовлено у клопотання від 11.03.2021 року № 1103-21/2 (вх. № 5716 від 11.03.2021 року) відповідача про витребування доказів судом та зупинення провадження у справі. Відмовлено у задоволенні пунктів 2, 3 прохальної частини заяви (вх. № 7450 від 02.04.2021 року) відповідача.

16.04.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 8646) про поновлення строку надання доказів, у якій останній, просить суд, поновити пропущений строк та долучити до справи у якості доказів, отримані адвокатом відповідача від слідчого сканкопії документів кримінального провадження.

У судовому засіданні 20.04.2021 року, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду про відмову у клопотанні про поновлення строку надання доказів від 16.04.2021 року. Заяву вх. № 8646 від 16.04.2021 року повернуто без розгляду.

20.04.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 8970) про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року яку занесено до протоколу судового засідання. Вищевказані документи, судом долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом з розгляду справи по суті оголошено перерву до 20.04.2021 року до 14:00 год.

Присутній у судовому засіданні 20.04.2021 року представник позивача, надав усні пояснення щодо позовних вимог, та просив суд, позов задовольнити із підстав викладених у наданій до суду позовній заяві.

Судом у судовому засіданні 20.04.2021 року поставлено представника сторін питання щодо суми попередньої оплати за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року.

Присутній у судовому засіданні 20.04.2021 року представник відповідача зазначив, що позивачем здійснено оплату двома платіжними доручення на суму 100 000, 00 грн. та на суму 305 000, 00 грн., у загальному розмірі 405 000, 00 грн. Та вищевказана сума була отримана відповідачем, та не заперечується останнім.

Присутній у судовому засіданні 20.04.2021 року представник позивача також зазначив, що позивачем було сплачено відповідачу суму у розмірі 405 000, 00 грн. що не заперечується сторонами.

Також позивачем надано для огляду суду договір поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року, платіжне доручення № 467 від 01.09.2020 року на суму 100 000, 00 грн. та платіжне доручення № 466 від 31.08.2020 року на суму 305 000, 00 грн.

Судом оглянуто у судовому засіданні 20.04.2021 року надані позивачем документи.

Присутній у судовому засіданні 20.04.2021 року представник відповідача проти задоволення позову заперечував, із підстав викладених у наданому до суду відзиві на позовну заяву, запереченнях також заявив усне клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Судом з`ясовано у представників сторін щодо судових витрат.

Позивачем зазначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. Також зазначив, що витрати на правничу допомогу будуть підтверджені протягом п`яти днів з моменту винесення рішення суду.

Відповідачем також було надано до суду, докази понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" судових витрат.

У судовому засіданні 20.04.2021 року, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду про відмову в усному клопотанні відповідача щодо закриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, 31.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" (покупець - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" (продавець - відповідач) укладено договір поставки № 31-08/20-1Т (а.с. 10-12).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року, а в частині розрахунків за поставлену продукцію - до їх повного здійснення покупцем, крім випадків, встановлених цим договором або чинним законодавством України (пункту 9.1. договору).

Відповідно до пункту 1.1. договору, постачальник зобов`язується партіями поставляти (передавати) у власність покупця, а покупець - приймати та оплачувати мінеральні добрива (продукцію) згідно наступних приблизних асортименту (номенклатурі), кількості та за цінами: амофос NP 10-46, EXW склад (завод) постачальника, 30 тон, сума з ПДВ 405 000, 00 грн. (а.с. 10).

Покупець сплачує кожну партію продукції, що підлягає постачанню, у вигляді 100 % авансового платежу (передоплати) суми вартості такої партії продукції, а також вартості залізничного тарифу (при умові ціни за пунктом 3.1. договору), протягом строку , що визначений в рахунку - фактурі постачальника. Форма оплати продукції та/або залізничного тарифу покупцем - в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника платіжним дорученням. Ціна на продукцію дійсна протягом зазначеного в рахунку - фактурі строку. По закінченню даного строку при ненадходженні на поточний рахунок постачальника повної оплати за продукцію та залізничного тарифу, ціна на неоплачену продукцію вважається неузгодженою й постачальник вправі ініціювати зміну ціни на неоплачену продукцію та не здійснювати її постачання за колишньою ціною (пункт 3.6 договору).

Пунктом 5.1. договору, сторони погодили, що поставка продукції здійснюється постачальником на наступних умовах поставки (згідно правил «ІНКОТЕРМС» в редакції 2010 року): 5.1.1 само вивозом - на умові «EXW само вивіз зі складу постачальника в м. Сєвєродонецьк автотранспортом покупця» (а.с. 11).

Протягом строку дії договору продукція поставляється постачальником партіями, згідно усних або письмових заявок покупця, які складаються на кожну партію продукції та узгоджуються постачальником шляхом виставлення рахунку - фактури. Протягом 2 днів з дня отримання заявки покупця, яка містить відомості про готовність прийняття партії продукції в необхідній кількості, яка повинна бути кратною мінімальній транзитній нормі, постачальник, при своїй згоді з заявкою, виставляє рахунок - фактуру на оплату згідно пункту 3.6. договору (пункт 5.2. договору).

Пунктом 5.3. договору, сторони погодили, що постачальник зобов`язаний поставити узгоджену (пунктом 5.2. договору) партію продукції протягом таких строків: при поставці продукції самовивозом, відповідно до підпункту 5.1.1. договору - протягом 7 календарних днів з моменту повного надходження від покупця 100% авансового платежу за дану партію відповідно до виставленого рахунку - фактури постачальника, за умови своєчасного надання покупцем в місце поставки транспортного засобу під завантаження.

Момент поставки товару при поставці самовивозом вважається дата оформлення сторонами відповідної накладної, акту приймання-передачі або іншого документу, що підтверджує відвантаження (передачу) продукції (пункт 5.4. договору).

Як зазначає позивач, відповідачем було виставлено рахунок на оплату № 31-0820-2 від 31.08.2020 року на суму 405 000, 00 грн. Рахунок дійсний до 01.09.2020 року (а.с. 13).

Позивачем на виконання умов договору, було здійснено оплату виставленого відповідачем рахунку № 31-0820-2 від 31.08.2020 року, а саме: 31.08.2020 року відповідно до платіжного доручення № 466 на суму 305 000, 00 грн. та 01.09.2020 року відповідно до платіжного доручення № 467 на суму 100 000, 00 грн. Вищевказані обставини не заперечуються сторонами.

Відповідачем не було дотримано умов договору поставки, та станом на час подання позову повідомлень про готовність відправи товару покупцю не надходило.

14.12.2020 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1/14-12-20 щодо повернення суми передоплати у розмірі 405 000, 00 грн. (а.с. 16).

Відповідачем надано відповідь на претензію № 20-01/21 від 20.01.2021 року у якій останній зазначив, на виконання усної заявки співробітника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" Гулько С.М. та відповідно до товарно - транспортної накладної від 01.09.2020 року У 01/09/01 було відвантажено 30 тон амофосу зі складу відповідача на автомобіль «Мерседес» перевізника ФОМ Цимбалюк С.В., який розписався в отриманні даного товару. Пунктом розвантаження визначено фермерське господарство Афанасьева В.П. в с. Устинівка Попаснянського району Луганської області. У зв`язку із чим, відповідачем виконано усі умови договору поставки (а.с. 24).

За твердженнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро" не надавало заявок (в будь-якій формі) щодо відвантаження товару ФОМ Цимбалюк С.В. та/або його транспортування в с. Устинівка Попаснянського району Луганської області фермерському господарству Афанасьева В.П. Жодні договірні відносини у позивача відсутні.

У зв`язку із тим, що відповідач не визнає своїх зобов`язань за договором поставки № 31-08/20-1Т, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із статтею 173 Господарського кодексу України та статтею 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з вимогами частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Позивач зобов`язання за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року у виконав належним чином та перерахував на розрахунковий рахунок відповідача грошові кошти в загальному розмірі 405 000, 00 грн. відповідно до виставленого відповідачем рахунку на оплату № 31-0820-2 від 31.08.2020 року.

Вищевказані обставини, не заперечується сторонами, та підтверджені у судовому засіданні 20.04.2021 року уповноваженими представниками позивача та відповідача.

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, та не поставив товар на вищеперераховану суму, у зв`язку із чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у вигляді попередньої оплати у сумі 405 000,00 грн.

Докази, які підтверджують поставку відповідачем товару за договором або повернення коштів в матеріалах справи відсутні.

При цьому, відповідачем у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 5716 від 11.03.2021 року) викладено заперечення проти позовних вимог, а саме зазначено, що пунктом 5.2. договору передбачена можливість надання покупцем усних заявок, яка і була отримана в телефонному режимі від співвласника та менеджера позивача Гулько С.М. , яким продиктовані дані для заповнення товарно - транспортної накладної. Відповідно до товарно - транспортної накладної від 01.09.2020 року № 01/09/01 - 30 тон амофосу зі складу відповідача були завантажені на автомобіль «Мерседес» перевізника ФОП Цимбалюк С.В., який розписався в отриманні товару. Згідно цього документу пунктом розвантаження визначено фермерське господарство Афанасьєва ч В.П. в с. Устинівка Попаснянського району Луганської області, який також поставив свій підпис в отриманні товару. У зв`язку із чим, за твердженням відповідача, останнім усі умови договору поставки, були виконані у повному обсязі. На початку вересня 2020 року до офісу відповідача прибув співвласник та менеджер позивача Гулько С.М. , який зазначив, що за дану поставку із позивачем ніхто не розрахувався, товар був по суті вкрадений у позивача, ознайомившись із товарно - транспортною накладною, зазначив, що останнім буде подано заяву до Сєвєродонецького відділу поліції Головного управлінні національної поліції у Луганській області про скоєння злочину. В подальшому по заяві Гулько С.М. було відкрито кримінальне провадження № 000274. На запит адвоката відповідача від слідчого Сєвєродонецького відділу поліції Головного управлінні національної поліції у Луганській області 02.02.2021 року надійшли сканкопії документів, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття 05.09.2020 року та закриття 24.10.2020 року даного кримінального провадження, розписка Гулько С.М. про отримання 04.09.2020 року від працівників поліції 30 тон мінеральних добрив, постанова Сєвєродонецької міської прокуратури від 06.01.2021 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження. У зв`язку зі чим, за твердженнями відповідача, розпискою позивач в особі його рівноправного співвласника та менеджера визнав факт отримання нібито втраченого товару, що унеможливлює пред`явлення будь-яких претензій про невиконання з боку відповідача договору поставки від 31.08.2020 року № 31-08/20-1Т, оскільки останній діяв виключно в рамках даного договору, та не несе ризики втрати товару з моменту передання його найнятому покупцем перевізнику (а.с. 41-44).

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення Господарського процесуального кодексу України справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає заперечення відповідача викладені у наданому до суду відзиві на позовну заяву, оскільки матеріали досудового, де ще немає вироку у справі - не є належним доказом у даній справі. При цьому, враховуючи вимоги вищевикладені вимоги Господарського процесуального кодексу України, саме вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для господарського суду.

Також суд не приймає посилання відповідача на товарно - транспортну накладну, як доказ поставки товару, оскільки з неї не вбачається, що товар було передано або отримано саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро".

Будь - яких інших доказів у підтвердження викладених у наданому до суду відзиві на позовну заяву заперечень, відповідачем до суду надано не було.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач в разі встановлення певних обставин у справах не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

За приписами статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з наведеного, строк виконання зобов`язання з оплати придбаного товару є умовою, що забезпечує порядок виконання зобов`язання купівлі-продажу. Якщо строк оплати товарів, послуг не визначений договором або законодавчими актами, такий строк наступає з моменту виникнення у кредитора права на вимогу

За приписами пункту 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1/14-12-20 від 14.12.2020 року, у якій вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 405 000, 00 грн. (а.с. 16).

Вищевказана претензія, відповідачем залишене без задоволення, та на час розгляду справи, сума попередньої оплати відповідачем не повернута.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право вимагати повернення зробленої ним на користь відповідача передплати за договором, оскільки відповідач свої договірні зобов`язання належним чином не виконав. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач поставив (відвантажив) позивачу товар на загальну суму 405 000, 00 грн., за який було проведено попередню оплату, а також відсутні докази повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач не поставив позивачу в узгоджений сторонами строк товар, не повернув сплачену позивачем суму попередньої оплати, докази на підтвердження повернення ним суми попередньої оплати в розмірі 405 000, 00 грн. у справі відсутні, суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині стягнення суми у розмірі 405 000, 00 грн. є обґрунтованими, правомірними, такими що не спростовані відповідачем, то підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача, про стягнення з відповідача неустойки за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року у розмірі 14 159, 24 грн. відповідно до наданого розрахунку (а.с. 23).

Згідно з приписами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частина 2 статті 216 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень частин 1, 4 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (стаття 218 Господарського кодексу України).

Так, виходячи з положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому, згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі № 904/4156/18, необхідною умовою застосування договірної господарсько-правової відповідальності за порушення договірних зобов`язань є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір.

Згідно з пунктом 1 статті 546, статті 547 Цивільного кодексу виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу).

У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із пункту 6.1. договору, сторони узгодили, що за прострочення поставки оплаченої продукції постачальник сплачує покупцю виключну неустойку у розмірі облікової ставки НБУ від вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожний день такого прострочення (а.с. 11).

Позивачем до матеріалів справи наданий розрахунок штрафної неустойки у розмірі 14 159, 24 грн. за період з 08.09.2020 року по 11.02.2021 року (23).

Судом здійснено перевірку нарахованої позивачем пені у розмірі - 14 159, 24 грн. за період з 08 09 2020 року по 11 02.2021 року відповідно до наданого розрахунку в онлайн системі «Ліга закон» та встановлено, що такі нарахування здійснено відповідно до норм законодавства. У зв`язку із чим, підлягають до задоволення.

Крім того, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 5716 від 11.03.2021 року) , заперечував проти заявленої позивачем суми неустойки, та зазначив, що відповідачем був завантажений той перевізник, який від імені позивача прибув на склад. У зв`язку із чим, на думку відповідача, у останнього відсутня вина, тому вимога про стягнення із відповідача суми неустойки у розмірі 14 159, 24 грн. за прострочення поставки товару - є необґрунтованою (а.с. 41-44).

Суд не приймає заперечення відповідача в частині стягнення пені, оскільки як вбачається із матеріалів справи, відповідачем жодного належного доказу у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, надано до суду не було.

При цьому, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, заперечень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень, заперечень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Частинами 1, 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 405 000, грн. суми попередньої оплати, та 14 159, 54 грн. неустойки за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року підлягають до задоволення у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 6 287, 40 грн.

Крім того, відповідачем було заявлено до стягнення із позивача понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" витрати на професійну правничу допомогу, які відповідно до наданого до суду клопотання від 20.04.2021 року вх. № 8970 станом на 20.04.2021 року складають суму у розмірі 27 000, 00 грн.

У зв`язку із чим, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи задоволення позовних вимог, понесені відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 27 000, 00 грн. - залишаються за відповідачем.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 13, 42, 73, 74, 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" (61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 12-а, пов. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро", 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 36, прим. 1, ) 405 000, 00 грн. суми попередньої оплати, 14 159, 24 грн. неустойки за договором поставки № 31-08/20-1Т від 31.08.2020 року, 6 287, 40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація у справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Платан-Агро", 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Університетська, буд. 36, прим. 1, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Долина АПК" (61045, м. Харків, пров. Отакара Яроша, буд. 12-а, пов. 2, ).

Повне рішення складено "26" квітня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова