ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4248/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Калашников Г.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Мі" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 4)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Поліс" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, офіс 13-В) 2. Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про
за участю представників:

позивача - Шевченко С.В., ордер серії ХВ № від 02.02.2021,

відповідача 1 - Гончар І.Д., довіреність від 04.01.2021,

відповідача 2 - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Мі", м. Харків (позивач) до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Поліс", м. Київ, 2. Акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ, в якому позивач просить суд:

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ, укладеного 18.11.2015 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", в частині передачі прав вимоги за кредитним договором. №04.03-02/07-СК укладеного 27.12.2007 між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія "Поліс" з моменту його вчинення;

- визнати недійсною додаткову угоду №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, укладену 27.11.2015 між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ Фінансова компанія Поліс, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК від 27.12.2007 від ПАТ ВТБ Банк до ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія Поліс з моменту її вчинення;

- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, укладеного 12.05.2016 між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ Фінансова компанія Поліс, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №861 в частині передачі права вимоги за іпотечним договором №04.03-02/07-Д101 (пункти 19.20 переліку зазначеного у п. 1.1. договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, укладеного 12.05.2016), посвідченого 27.12.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матковою С.Л. за реєстровим №3451 з моменту його вчинення;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41936611 від 06.07.2018 року 13:32:44. державного реєстратора Жбадинського Олега Михаиловича Комунального підприємства Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості Протопопівської сільської ради, Харківська область, відповідного до якого Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс зареєстровано іпотекодержателем нежитлових приміщень цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5 загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45488517 від 12.02.2019 року 16:08:20, приватного нотаріуса Остапенко Євгена Михайловича, Харківський міський нотаріальний округ, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс , зареєстровано право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5, загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

22.01.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1656), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

26.01.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1840) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

01.02.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надішли заперечення проти клопотання про відшкодування витрат пов`язаних із розглядом справи та додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (за вх. №526).

Надані відповідачем 1 документи досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2021 по справі № 922/4248/20 відкладено підготовче засідання на 16.02.2021 на 10:30.

15.02.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів (вх. № 3758) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2021 по справі № 922/4248/20 відкладено підготовче засідання на 02.03.21 о 12:30

24.02.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів (вх. № 4548) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

26.02.2021 у системі документообігу суду зареєстровано заяву ТОВ "Спейс-Мі" (вх. № 4691/21 від 26.02.2021), в якій позивач просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - ОСОБА_1 .

01.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №1147), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

01.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзиви відповідачів (вх. №4882), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

02.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про приєднання копії постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.09.2020 у справі №922/46/20 (вх. № 4985), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 по справі № 922/4248/20 заяву ТОВ "Спейс-Мі" (вх. № 4691/21 від 26.02.2021) задоволено та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - ОСОБА_1 .

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 по справі № 922/4248/20 відкладено підготовче засідання на 23.03.2021 о 12:30.

11.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів направлення третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами (вх. № 5769), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

15.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов супровідний лист (вх. №5861) з доказами направлення третій особі копії відзиву на позов з доданими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

19.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов супровідний лист (вх. № 1583) з доказами направлення третій особі копії відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

19.03.2021 через загальний відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення (вх. № 6358) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2021 на 12:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.04.2021 у справі № 922/4248/20 оголошено перерву в судовому засіданні до 27.04.2021 до 12:00.

Позивач в судове засідання 27.04.2021 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач 1 в судове засідання 27.04.2021 з`явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у його задоволенні відмовити повністю.

Відповідач 2 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 в судове засідання 27.04.2021 не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 27.04.2021 на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

01.03.2018 на підставі акту приймання - передачі нерухомого майна від Засновника (Учасника) у якості внеску до статутного капіталу ТОВ "Спейс-Мі" отримало від ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №Ю4-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5. загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Із обставин справи слідує, що ОСОБА_3 набув право власності на зазначені нежитлові приміщення на підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень, укладеного 28.12.2012 з ліквідатором фізичної особи - підприємця Бутенко Інни Володимирівни, арбітражним керуючим Беляевої Оленою Володимирівною.

Так, 27.12.2007 між ВАТ ВТБ Банк, в особі директора відділення №4 Харківської філії ВАТ ВТБ БАНК та ОСОБА_2 було укладено Генеральну угоду №2, за якою відповідно до пункту 1.1. ВАТ ВТБ Банк взяв на себе зобов`язання надавати ОСОБА_2 кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї угоди і які є її невід`ємними частинами.

Генеральною угодою №2 визначались загальні умови надання Кредитодавцем

послуг позичальнику по здійсненню кредитних операцій на строк до 26.12.2017 включно.

27.12.2007 між ВАТ ВТБ Банк, в особі директора відділення №4 Харківської філії ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №04.03-02/07-СК, згідно з пунктом 1.1. якого ОСОБА_4 було надано грошові кошти (Кредит) у розмірі 250000,00 доларів США. строк користування по 26 грудня 2014 року (включно), плата за користування 13.5% річних.

Також, 27.12.2007 між ВАТ ВТБ Банк, в особі директора відділення №4 Харківської філії ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання зобов`язання в повному обсязі перед ВАТ ВГБ Банк за Генеральною угодою №2 від 27.12.2007 та кредитними договорами, укладеними на її підставі, було укладено договір іпотеки №04.03-02/07-ДІ01, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л., що зареєстрований в реєстрі за №3961, за яким нежитлові приміщення цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5, загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , були передані в іпотеку.

19.11.2012 рішенням Зінківського районного суду Полтавської області по справі №1607/692/2012 було задоволено позов ПАТ ВТБ Банк про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2355840,00 грн.

У подальшому, між Банком та ТОВ "ФК "Поліс" укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 (далі - Договір № 21МБ), Додаткова угода №1 від 27.11.2015 до даного Договору з Додатком № 1 від 27.11.2015 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., № 861 реєстру відповідно до яких Банк відступив право вимоги, зокрема за Кредитними договорами та Договорами Іпотеки 1, 2, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами, ТОВ "ФК "Поліс".

Надалі, 27.11.2015 між Банком та ТОВ "ФК "Поліс" укладено Додаткову угоду №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги, якою визначено розмір заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступаються за цією Додатковою угодою згідно Реєстрів прав вимог від 27.11.2015, які містяться в Додатку № 1 до даної Додаткової угоди.

Відповідно до інформаційної довідки №200019227 від 12.02.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших документів убачається, що 06.07.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41936611 від 06.07.2018 року 13:32:44, державного реєстратора Жбадинського Олега Михайловича Комунального підприємства Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості Протопопівської сільської ради, Харківська область, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс зареєстровано іпотекодержателем нежитлових приміщень цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5, загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевказане рішення прийнято на підставі договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер: 861, виданий 12.05.2016, видавник: приватний нотаріус приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., іпотечного договору №04.03-02/07-ДІ01, серія та номер: 3960, виданий 27.12.2007, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л., договір про внесення змін №1, серія та номер: 1711, виданий 24.06.2009, видавник: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л.

12.02.2019 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович було здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45488517 від 12.09.2019. Підставами реєстрації права власності за ТОВ Фінансова компанія Поліс зазначено: договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер: 861, виданий 12.05.2016, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., іпотечний договір, серія та номер: 3960, виданий 27.12.2007, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Машкова С.Л.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 (далі Договір №21МБ) та додаткова угода №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 27.11.2017 (далі Додаткова угода №1 до Договору №21МБ), а також договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 є недійсними в частині передачі прав за кредитними зобов`язаннями ОСОБА_2 .

На обґрунтування позовних вимог, позивачем у позові вказано, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки ПАТ ВТБ Банк не здійснив поновлення в державному реєстрі відомостей про іпотеку об`єктів нерухомого майна тому, не міг здійснити відступлення прав вимоги за договором іпотеки №04.03-02/07-ДЮ1 від 27.12.2007.

На час передачі прав вимоги за кредитним договором 04.03-02/07-СК від 27.12.2007 рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 по справі №1607/692/2012 було задоволено позов ПАТ ВТБ Банк про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2355840,00 грн.

Позивачем наголошено, що ТОВ "ФК "Поліс" не міг набути права вимоги за кредитними договорами у іноземній валюті з огляду на відсутність у ТОВ "ФК "Поліс" ліцензії на здійснення операцій в іноземній валюті. Жодних прав вимоги за Генеральною угодою №2 від 27.12.2007, укладеною між ОСОБА_2 та ПАТ ВТБ Банк згідно умов Договору №21 та Додаткової угоди №1 до Договору №21МБ ПАТ ВТБ Банк на користь ТОВ ФК Поліс не передавав. Договір №21МБ та Додаткова угода №1 до Договору №21МБ є договором купівлі - продажу прав вимог.

Також позивачем вказано про те, що укладені ПАТ ВТБ Банк угоди з ТОВ ФК Поліс не мають для банку очевидної економічної доцільності (сенсу), що є ознакою ризикованої діяльності, що загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, яка заборонена статтею 48 Закону України Про банки та банківську діяльність (у редакції на час укладення спірних угод).

Як зазначалося вище, 06.07.2018 було здійснено внесення запису №26932317 про обтяження належного позивачу майна на підставі іпотечного договору №04.03-02/07-ДІ01, серія та номер: 3960, виданий 27.12.2007 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер: 861, виданий 12.05.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О.

Вищенаведене, на думку позивача свідчить про те, що у період з 28.12.2012 по 06.07.2018 записи про іпотеку в реєстрі були відсутні.

Таким чином, позивачем вказано, що укладаючи спірний договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 ПАТ ВТБ Банк не мав права передавати незареєстроване право вимоги на предмет іпотеки за іпотечним договором №04.03-02/07-ДІ01 від 27.12.2007, який не було обтяжено у реєстрі відповідно до вимог законодавства.

На час передачі прав вимоги за кредитним договором 04.03-02/07-СК від 27.12.2007 рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 по справі №1607/692/2012 вже було задоволено позов ПАТ ВТБ Банк про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2355840,00 грн., тому зазначення в реєстрі прав вимоги №1/3 до Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги №21МБ за кредитним договором №04.03-02/07-СК, укладеним з ОСОБА_2 , на момент підписання договорів загальну заборгованість в валюті кредиту в сумі 333102,31 доларів США або 7860315,81 грн. суперечить вищезазначеному рішенню суду від 19.11.2012 у справі №1607/692/2012.

Окрім того, позивачем вказано про те, що відповідно до реєстру прав вимоги №1/3 до Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги №21МБ за кредитним договором №04.03-02/07-СК, укладеним з ОСОБА_2 убачається, що ПАТ ВТБ Банк включив до реєстру вимогу за кредитним договором в іноземній валюті в сумі 333102,31 доларів США або 7860315.81 грн. на користь ТОВ ФК Поліс, яка не мала та не має ліцензії на здійснення фінансових операцій з іноземною валютою.

Позивачем у позові вказано, що кредитний договір №04.03-02/07-СК не є самостійним документом, права вимоги за яким можна окремо передавати, оскільки зазначений договір є складовою частиною генеральної угоди №2 від 27.12.2007, права за якою ПАТ ВТБ Банк не передавав.

Зі змісту Договору №21МБ та додатків до нього жодних прав за Генеральною угодою №2, укладеною між ОСОБА_2 та ПАТ ВТБ Банк згідно умов Договору №21 та Додаткової угоди №1 до Договору №21 МБ ПАТ ВТБ Банк на користь ТОВ ФК Поліс не передавав. Враховуючи те, що ПАТ ВТБ Банк не дарував право вимоги та не здійснював обмін прав вимоги на думку позивача відбувся договір купівлі-продажу. Відсутність факту передачі ТОВ ФКПоліс прав вимоги за Генеральною угодою №2 від 27.12.2007 дає підстави для висновку про відсутність передачі прав вимоги по окремим договорам, які є невід`ємними частинами Генеральної угоди №2.

Таким чином, позивачем зазначено, що ПАТ "ВТБ Банк" не мав права укладати договір купівлі-продажу прав вимоги та додаткових угод до нього, оскільки укладення спірних договорів не є фінансовою послугою (або діяльністю, пов`язаною з наданням фінансових послуг, яку має право здійснювати ПАТ "ВТБ Банк"), натомість укладення договору купівлі-продажу є діяльністю у сфері торгівлі, яку заборонено здійснювати банкам. Продаж ПАТ ВТБ Банк прав вимоги на користь ТОВ ФК Поліс за 26000000,00 грн. порушує заборону, встановлену ст. 48 Закону України Про банки та банківську діяльність щодо здійснення торгівельних операцій.

Щодо порушення оскаржуваними договорами прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній наголошує про те, що ТОВ "Спейс-Мі" втратило власність поза волею останнього, що є порушенням права приватної власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, оскільки 12.02.2019 вищевказане майно було відчужене ТОВ ФК Поліс та перейшло у власність ТОВ Тех-Буд-Проектування на підставі договору купівлі-продажу №1382, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В.

Таким чином, позивачем зазначено, що вчинення дій щодо майна позивача поза його волею (шляхом укладення спірного договору відступлення прав вимоги), порушило право власності позивача, передбачене ст. ст. 317, 319 ЦК України.

ТОВ ФК Поліс набуло у власність майно ТОВ Спейс-МІ у незаконний спосіб, з порушенням вимог законодавства щодо умов укладання договорів про відступлення права вимоги, що призвело до порушення прав та інтересів позивача.

З огляду на вищевикладене, той факт, що позивач не є стороною оспорюваних договорів, на думку позивача, не позбавляє його права звернення до суду з вимогою про захист охоронюваного законом права або інтересу. Існуюча недійсність Договору №21МБ та Додаткової угоди № 1 до Договору №21МБ тягне визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави.

Щодо вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав, позивачем зазначено, що з метою реального захисту та відновлення порушених прав та охоронюваних законом інтересів існує необхідність скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41936611 від 06.07.2018 року 13:32:44, державного реєстратора Жбадинського Олега Михайловича Комунального підприємства Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості Протопопівської сільської ради. Харківська область, відповідно до якого за ТОВ Фінансова компанія Поліс зареєстровано іпотекодержателем нежитлових приміщень цокольного поверху №Ю4-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5 загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Космічна, будинок №4.

Таким чином, позивачем наголошено про те, що для реального захисту та відновлення порушених прав позивача також необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки оскаржувані договори не створили жодних юридичних наслідків.

У позові позивачем наголошено про те, що спірна нерухомість вибула із власності позивача та перейшла у власність ТОВ ФК Поліс, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45488517 від 12.02.2019 року 16:08:20, приватного нотаріуса Остапенко Євгена Михайловича. Харківський міський нотаріальний округ, відповідно до якого за ТОВ Фінансова компанія Поліс , зареєстровано право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXVа, в літ. А-5, загальною площею 228,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вулиця Космічна, будинок №4. Підставою прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 12.02.2019 є договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та застави, серія та номер: 861, виданий 12.05.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., який є предметом оскарження у цій справі.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідачі проти позову заперечили повністю. На обґрунтування своїх заперечень у своїх відзивах на позов зазначили, що оскаржувані позивачем правочини створюють правові наслідки для ТОВ ФК «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк» і ці наслідки полягають виключно у заміні кредитора в зобов`язанні, - Кредитних договорах і Договорі іпотеки. Оспорювані Позивачем правочини передбачають лише заміну кредитора у зобов`язанні, тобто, призводить до вибуття однієї з його сторін, на місце якої приходить інша особа (новий кредитор), однак, не припиняють самого зобов`язання, котре виникає з Договору іпотеки та Кредитного договору. Позивач у позові не зазначає в чому полягає його заінтересованість в тому, щоб право вимоги за Договором іпотеки те Кредитними договорами перебувало не в ТОВ «ФК «Поліс», а у АТ «ВТБ Банк» і яким чином зазначене вплине на обсяг його прав та обов`язків, як іпотекодавця. Позивачем жодним чином не обґрунтовано позовні вимоги щодо скасування Рішення державного реєстратора 1, 2, в силу того, що, він не вірно визначив правові наслідки оскаржуваних ним правочинів, адже Рішення державного реєстратора 1, 2 є правовими наслідками Договору іпотеки, на який поширюється презумпція дійсності правочину, визначена ст. 204 ЦК України, а не оскаржуваних ним правочинів. Відповідачами також зазначено, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Єдиний реєстр заборон, а тому ухвалення судом рішення про скасування обтяжень нерухомого майна банкрута та виключення запису з Єдиного реєстру заборон, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності обтяження спірного нерухомого майна іпотекою на час його відчуження у процесі ліквідації іпотекодавця, таке обтяження є чинним з моменту його первинної реєстрації в цьому реєстрі. Іпотека, яка виникала з Договору іпотеки забезпечувала виконання зобов`язань, які виникають саме з конкретних Кредитних договорів, а не з рішень суду і стягнення такої заборгованості не перешкоджає зверненню стягнення на Предмет іпотеки. Ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за Кредитним договором не є підставою для припинення зобов`язання, оскільки не свідчить про його фактичне виконання, а тому зобов`язанні за Кредитним договором є дійсним і заміна кредитора у такому зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги не впливає на правомірність оскаржуваних правочинів. Видача кредиту у валюті не була предметом Оспорюваного договору про відступлення права вимоги, а тому твердження Позивача про необхідність наявності у ТОВ «ФК «ПОЛІС» дозвільних документів на здійснення факторингу у валюті при укладені правочину про заміну кредитора є необґрунтованим.

Третя особа, не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 з позовними вимогами також не погодилась та заперечила проти їх задоволення, про що надала письмові пояснення (вх. №6358 від 19.03.2021), в яких підтримала позицію відповідачів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами першою та другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою та необхідною умовою для звернення особи до суду із відповідним позовом є наявність порушеного права та охоронюваного законом інтересу особи - позивача у справі і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

При цьому звертаючись до господарського суду, позивач повинен визначити, яке його право, на його думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. У свою чергу судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину як стороною договору, так і зацікавленою особою, яка не є стороною правочину.

Чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог статті 16 Цивільного кодексу України, статті 4 Господарського процесуального кодексу України крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Тобто у разі, якщо договір оскаржує особа, яка не є стороною цього договору, така особа, звертаючись з відповідним позовом до суду, має навести обґрунтування, в чому полягає порушення її прав та охоронюваних законом інтересів цим правочином.

Згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При вирішенні спору про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 у справі № 902/841/15).

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору (його частини), позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи між ВАТ "ВТБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "ВТБ Банк" та Боржником укладена Гененральна угода №2 на виконання якої між Банком та Боржником укладено кредитний договір №04.03-02/07-СК від 27.12.2007 з усіма змінами та доповненнями (Кредитний договір-1) згідно з яким Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 250000 доларів США строк користування кредитом 26.12.2014;

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором між Банком та Боржником укладено Іпотечний договір №04.03-02/07-ДІ01 від 27.12.2007 з усіма змінами та доповненнями, посвідчений Машковою С.Л. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 3960 (Договір Іпотеки -1) за умовами якого Банку передано в іпотеку нежитлові приміщення цокольного поверху №104-1,104-3,104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV. LXVа в літ "А-5", загальною площею 228,6 кв.м АДРЕСА_2 .

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 по справі № 1607/692/2012 позов ВТБ банк до Боржника, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 04.03-02/07-СК від 27.12.2007 у сумі 2355840 грн задоволено.

У подальшому, між Банком та ТОВ "ФК "Поліс" укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, Додаткова угода №1 від 27.11.2015 до даного Договору з Додатком № 1 від 27.11.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., № 861 реєстру відповідно до яких Банк відступив право вимоги, зокрема за Кредитними договорами та Договорами Іпотек, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами, ТОВ "ФК "Поліс".

Надалі, 27.11.2015 між Банком та ТОВ "ФК "Поліс" укладено Додаткову угоду №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги, якою визначено розмір заборгованості Боржників, Права вимоги до яких відступаються за цією Додатковою угодою згідно Реєстрів прав вимог від 27.11.2015, які містяться в Додатку № 1 до даної Додаткової угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, предметом договору відступлення права вимоги може бути виключно дійсне та існуюче у первісного кредитора майнове право.

Із обставин справи слідує, що 06.07.2018 було здійснено внесення запису №26932317 про обтяження належного позивачу майна на підставі іпотечного договору №04.03-02/07-ДІ01, серія та номер: 3960, виданий 27.12.2007 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, серія та номер: 861, виданий 12.05.2016, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тишко І.О.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав і їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, згідно з ч. 3 статті 3 Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Аналогічні положення містяться й у частині другій статті 3 Закону України "Про іпотеку", згідно з якою взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

З урахуванням наведеного, укладаючи спірний договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 ПАТ «ВТБ Банк» передав незареєстроване право вимоги на предмет іпотеки за іпотечним договором №04.03-02/07-ДІ01 від 27.12.2007, який не було обтяжено у реєстрі відповідно до вимог законодавства.

Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За висновком суду, Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від18.11.2015, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК, Додаткова угода № 1 від 27.11.2015 та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 суперечать ст. 514 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про іпотеку», а тому підлягають визнанню недійсними відповідно до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Окрім того, під час розгляду справи судом також з`ясовано, що станом на час передачі прав вимоги за кредитним договором 04.03-02/07-СК від 27.12.2007, рішенням Зінківського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 по справі №1607/692/2012 було задоволено позов ПАТ «ВТБ БАНК» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 2355840,00 грн., тому зазначення в реєстрі прав вимоги №1/3 до Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 до Договору про відступлення права вимоги №21МБ за кредитним договором №04.03-02/07-СК, укладеним з ОСОБА_2 , на момент підписання договорів загальну заборгованість в валюті кредиту в сумі 33310231 доларів США або 7860315,81 грн. суперечить рішенню Зінківського районного суду Полтавської області від 19.11.2012 по справі №1607/692/2012.

Відповідно до постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2020 у справі №922/46/20 убачається, що з активів ОСОБА_2 , на які ТОВ «ФК «Поліс» звернуто стягнення, остання повернула собі 10014033,91 грн. за кредитним договором №04.03-02/07СК від 27.12.2007 та 16266877,80 грн. за кредитним договором №04.05-00/08-СК від 23.06.2008, що перевищує загальну ціну Договору №21 МБ.

Висновок суду про порушення прав позивача.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК України).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З обставин справи та з пояснень представників сторін вбачається, що в даному разі фактом укладення Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від18.11.2015, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК, Додаткової угоди № 1 від 27.11.2015 та Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 порушені права позивача. Про це свідчить викладене нижче.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. (ч.1 ст.317, ч.1 ст.321 ЦК України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Гарантії захисту права власності закріплені у ст. 41 Конституції України.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З наведених норм випливає висновок про те, що ТОВ "Спейс-Мі" втратило власність поза волею останнього, що є порушенням права приватної власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, оскільки 12.02.2019 вищевказане майно було відчужене ТОВ ФК Поліс та перейшло у власність до ТОВ Тех-Буд-Проектування на підставі договору купівлі-продажу №1382, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В.

Зазначене свідчить про те, що вчинення дій щодо майна позивача поза його волею (шляхом укладення спірного договору відступлення прав вимоги), порушило право власності позивача, передбачене ст. ст. 317, 319 ЦК України.

Викладене означає, що наразі діями відповідачів, а саме шляхом укладення спірних договорів, порушено право власності позивача на майно в частині права вільного розпорядження ним.

В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (ч.1.ст.173 ГПК України).

Відповідно вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є похідними від вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК, додаткової угоди № 1 від 27.11.2015 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016, адже єдиною правовою підставою виникнення та реєстрації цих речових прав були вказані договори.

Визнання недійсними договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від18.11.2015, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК, додаткової угоди № 1 від 27.11.2015 та договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016, усуває передбачені законом правові підстави для виникнення та реєстрації речових прав відповідача-1 на Майно. За таких обставин позовні вимоги про скасування цих прав є законними та обґрунтованими.

Приходячи до цього висновку, суд враховує також наступне. Обраний позивачем спосіб захисту права узгоджується із загальними способами захисту права, наведеними в статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України та не суперечить іншим нормам законодавства.

Обраний позивачем спосіб є адекватним правовідносинам сторін та здатний повністю усунути існуючу у відносинах сторін правову невизначеність. Він є спроможним забезпечити реальне, а не формальне поновлення порушених прав позивача. Використання саме такого способу може ефективно запобігти новим порушенням без необхідності повторного звернення до суду.

На підставі викладеного вище суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Наведені вище у рішенні висновки суду повністю спростовують аргументи відповідачів, котрі були наведені ними у відзивах на позов та надані під час усних пояснень представниками сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Відповідно цьому суд зауважує, що решті аргументів сторін судом також була надана належна правова оцінка, проте вона не наводиться в тексті даного рішення, оскільки ці аргументи з урахуванням характеру справи не мають істотного значення для правильного вирішення даного спору.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок першого та другого відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ, укладеного 18.11.2015 між ПАТ "ВТБ Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Поліс", в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК укладеного 27.12.2007 між ПАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія "Поліс" з моменту його вчинення.

3. Визнати недійсною додаткову угоду №1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015, укладену 27.11.2015 між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ Фінансова компанія Поліс, в частині передачі прав вимоги за кредитним договором №04.03-02/07-СК від 27.12.2007 від ПАТ ВТБ Банк до ОСОБА_2 на користь ТОВ Фінансова компанія Поліс з моменту її вчинення.

4. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, укладеного 12.05.2016 між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ Фінансова компанія Поліс, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №861 в частині передачі права вимоги за іпотечним договором №04.03-02/07-Д101 (пункти 19.20 переліку зазначеного у п. 1.1. договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави, укладеного 12.05.2016), посвідченого 27.12.2007 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Матковою С.Л. за реєстровим №3451 з моменту його вчинення.

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41936611 від 06.07.2018 року 13:32:44. державного реєстратора Жбадинського Олега Михайловича Комунального підприємства Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості Протопопівської сільської ради, Харківська область, відповідного до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс зареєстровано іпотекодержателем нежитлових приміщень цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5 загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

6. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45488517 від 12.02.2019 року 16:08:20, приватного нотаріуса Остапенко Євгена Михайловича, Харківський міський нотаріальний округ, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Поліс , зареєстровано право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху №104-1, 104-3, 104-4, 104-6, 104-8, 104-13, 104-16, 104-17, 104-18, 104-19, 104-20, 104-18а, LXV, LXV а, в літ. А-5, загальною площею 228.6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фінансової компанії "Поліс" (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44, офіс 13-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Мі" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 4, ) - 5255,00 грн. судового збору.

8. Стягнути з Акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс-Мі" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 4, ) - 5255,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "28" квітня 2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв