РІШЕННЯ

Іменем України

26 квітня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/285/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

позивач: Комунальне підприємство "Діловий центр" Чернігівської обласної ради,

, пр-т Миру, 49-а, м. Чернігів, 14000

електронна пошта:

відповідач: Фізична особа-підприємець Пекур Олександр Миколайович

код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

предмет спору: про стягнення 10463,00 грн

Без виклику сторін

Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради подано позов до Фізичної особи-підприємця Пекур Олександра Миколайовича про стягнення 10463,00 грн, з яких: 9236,72 грн боргу з оплати комунальних послуг та витрат на утримання майна; 124,50 грн трьох відсотків річних від простроченої заборгованості; 426,67 грн пені за прострочення заборгованості; 675,11 грн штрафу у розмірі 10% від суми заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням укладеного між сторонами договору №6-20 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна орендарем від 17.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про отримання позивачем 24 березня 2021 року ухвали Господарського суду Чернігівської області від 23 березня 2021 року свідчить повідомлення про вручення в матеріалах справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 23 березня 2021 року, направлена на адресу відповідача, повернулась неврученою з відміткою поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача Фізичної особи-підприємця Пекур Олександра Миколайовича (код НОМЕР_1 ): АДРЕСА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відзиву на позов у встановлений строк відповідачем суду не надано. Заяв та клопотань від відповідача щодо продовження строку подання відзиву на позовну заяву не надходило.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши по суті у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

17 лютого 2020 року між Комунальним підприємством «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (орендодавець) (позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Пекур Олександром Миколайовичем (орендар) (відповідач у справі) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №8/20.

На виконання умов договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення на цокольному поверсі в п`ятиповерховій житловій будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташоване за адресою: проспект Миру, 61 у місті Чернігові та перебуває в господарському віданні Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради, загальною площею 49,5 кв.м, які не мають окремого входу, що підтверджується актом прийому-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області від 27 квітня 2020 року, підписаним сторонами та скріпленим печаткою позивача.

Згідно п.5.1.7. договору оренди, орендар зобов`язався протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з орендодавцем договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

14 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №8/20, посвідченого 17 лютого 2020 року, № 96, яким сторони узгодили достроково розірвати відповідний договір. Відповідно до п. 2 договору про розірвання від 14 грудня 2020 року сторони узгодили, що 14 грудня 2020 року є останнім днем оренди приміщення.

14 грудня 2020 року відповідачем було звільнено та повернуто позивачу орендоване приміщення, про що складено акт прийому-передачі із орендного користування нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

17 лютого 2020 року на виконання п. 5.1.7. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №8/20 від 17 лютого 2020 року, між Комунальним підприємством «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (орендодавець) (позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем Пекур Олександром Миколайовичем (орендар) (відповідач у справі) було укладено договір №6-20 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем.

У відповідності до п. 1.1. договору №6-20 орендодавець (позивач) забезпечує обслуговування та експлуатацію нежитлових приміщень - приміщень на цокольному поверсі п`ятиповерхової житлової будівлі, що знаходиться за адресою: пр-т Миру, 61 (Будівля), загальною площею 372,0 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар (відповідач) бере участь у витратах орендодавця щодо обслуговування, ремонту та експлуатації пропорційно до займаної ним площі на цокольному поверсі в цій Будівлі.

Пунктом 1.2. договору №6-20 сторони визначили, що до витрат на утримання орендованого майна відносяться: ремонт, обслуговування мереж, відеоспостереження, системи пожежної та охоронної сигналізації, прибирання, охорона, послуги електрика та слюсаря-сантехніка. До плати за надані комунальні послуги входить: водопостачання, водовідведення, телекомунікації, відеоспостереження, пожежна та охоронна сигналізації, електрична та теплова енергія, вивіз ТВП, знешкодження відходів. В розрахунок вартості комунальних послуг включається сума відшкодування орендарем земельного податку, пропорційно площі, що орендується. Орендарем сплачується податок на додану вартість на всі види послуг, згідно Договору та діючого законодавства.

Згідно з п. 2.2.5 договору №6-20 орендар зобов`язується компенсувати орендодавцю у 5-ти денний термін відповідно виставленого рахунку, здійснені ним витрати по сплаті рахунків за надані комунальні послуги постачальною організацією згідно показників прибудинкових лічильників та вартість експлуатаційних витрат пропорційно орендованій площі. Орендодавець одночасно з рахунками надає орендареві акт наданих комунальних послуг та витрат на утримання та ремонт майна, який останній повинен підписати та повернути орендодавцю не пізніше трьох днів з моменту його отримання.

На виконання умов договору №6-20 про відшкодування витрат за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна Орендарем позивачем у період з квітня 2020 року по грудень 2020 року (включно) були виставлені до оплати відповідачу рахунки- фактури та акти надання послуг на відшкодування витрат:

-рахунок-фактура №СФ-0000344 від 30.04.2020 та акт надання послуг №ОУ-0000266 від 30.04.2020 на суму 298,26 грн - вручено особисто 16.07.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0000492 від 31.05.2020 та акт надання послуг №ОУ-0000384 від 31.05.2020 на суму 2734,19 грн - вручено особисто 16.07.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0000579 від 30.06.2020 та акт надання послуг №ОУ-0000453 від 30.06.2020 на загальну суму 950,69 грн - вручено особисто 16.07.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0000811 від 31.07.2020 та акт надання послуг №ОУ-0000659 від 31.07.2020 на суму 652,69 грн - надіслано поштою 06.10.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0000985 від 31.08.2020 та акт надання послуг №ОУ-0000801 від 31.08.2020 на суму 606,50 грн (в тому числі 40,60 грн пені), що становить 565,90 грн - надіслано поштою 06.10.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0001142 від 30.09.2020 та акт надання послуг ОУ-0000940 від 30.09.2020 на суму 754,16 грн - надіслано поштою 16.10.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0001325 від 31.10.2020 та акт надання послуг №ОУ-0001097 від 31.10.2020 на суму 848,20 грн (в тому числі 53,01 грн пені), що становить 795,19 грн - надіслано поштою 17.11.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0001510 від 30.11.2020 та акт надання послуг №ОУ-0001231 від 30.11.2020 на суму 1395,32 грн (в тому числі 58,74 грн пені), що становить 1336,58 грн - надіслано поштою 22.12.2020;

-рахунок-фактура №СФ-0001676 від 31.12.2020 та акт надання послуг № ОУ-0001388 від 31.12.2020 на суму 1217,87 грн (в тому числі 68,81 грн пені), що становить 1149,06 грн - надіслано поштою 18.01.2021.

Рахунки за період квітень-грудень 2020 року виставлено відповідачу на загальну суму 9236,72 грн.

Вищезазначені рахунки-фактури за період з квітня по червень 2020 року включно були виставлені відповідачу особисто, разом з актами надання послуг у 2-х екземплярах, про що свідчить підпис відповідача на відповідних рахунках-фактурах та актах надання послуг.

Рахунки-фактури за період з липня по грудень 2020 року включно були направлені відповідачу поштою разом із супровідними листами та актами надання послуг в 2-х екземплярах, на підтвердження чого позивачем надано копії супровідних листів, копії фіскальних чеків та повідомлення про вручення поштового відправлення.

В позовній заяві позивач зазначив, що акти надання послуг за період з липня по грудень 2020 року (включно) відповідач не підписав та не повернув, свої заперечення щодо останніх не надав. Будь-яких заперечень з боку відповідача щодо розміру та вартості комунальних послуг, витрат на утримання орендованого майна не надходило.

В порушення умов укладеного між сторонами договору, відповідач за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна в повному обсязі не розрахувався, у зв`язку з чим за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 9236,72 грн. Існування за відповідачем заборгованості у розмірі 9236,72 грн не спростовано відповідачем.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензію від 04 січня 2021 року №21-21 з вимогою сплати заборгованості (претензія направлена відповідачу 06 січня 2021 року) /а.с. 61-62/, а також претензію №103-21 від 02 лютого 2021 року (претензія направлена відповідачу 03 лютого 2021 року) /а.с. 63-64/.

Відповіді від відповідача не надійшло, заборгованість не погашена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна за період з квітня 2020 року по грудень 2020 року становить 9236,72 грн.

Заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на день винесення рішення, відповідач доказів сплати основного боргу за надані комунальні послуги та витрат на утримання орендованого майна у розмірі 9236,72 грн, а також доказів, які спростовують наявність боргу в заявленому розмірі суду не надав.

За наведених обставин, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9236,72 грн заборгованості за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись приписами частини 2 статті 625 ЦК України позивачем, за прострочення відповідачем грошових зобов`язань, нараховано та заявлено до стягнення 124,50 грн трьох відсотків річних від простроченої заборгованості за період з 22.07.2020 по 18.03.2021.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.5. договору сторони погодили, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, орендар повинен сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши розрахунок позивача, приймаючи до уваги, що відповідач у порушення умов статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, за надані комунальні послуги та витрати на утримання орендованого майна своєчасно в повному обсязі не розрахувався, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних підлягають задоволенню в межах заявлених вимог у сумі 124,50 грн за період з 22.07.2020 по 18.03.2021.

Позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 675,11 грн 10% штрафу та 426,67 грн пені за період з 22.07.2020 по 18.03.2021.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України - штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно п.2.3. договору, у разі несвоєчасної або в неповному обсязі сплати вартості комунальних послуг та компенсації вартості витрат з утримання будівлі відповідно до п.2.2.5 цього договору орендар повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до пункту 4.3. договору, плата за відшкодування комунальних витрат, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Пунктом 4.4. договору сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати оплати за надані комунальні послуги та утримання орендованого майна заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує орендодавцю штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок, оскільки, судом встановлено наявність прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 675,11 грн 10% штрафу та 426,67 грн пені за період з 22.07.2020 по 18.03.2021 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пекур Олександра Миколайовича (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства "Діловий центр" Чернігівської обласної ради (, пр-т Миру, 49-а, м. Чернігів, 14000) 9236,72 грн боргу; 124,50 грн трьох відсотків річних; 426,67 грн пені; 675,11 грн штрафу та 2270,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 26 квітня 2021 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/