СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. Справа № 913/612/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Шевель О.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Блиц-Агробуд" (вх.№861Л/2) на рішення господарського суду Луганської області від 13.01.2021 у справі №913/612/20 (повний текст рішення складено 21.01.2021 суддею Корнієнком В.В. у приміщенні господарського суду Луганської області)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе України ГМБХ", м.Київ,

до Фермерського господарства "Блиц-Агробуд", с.Верхній Мінченок Станично-Луганського району Луганської області,

про стягнення 450361,14 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення боргу у сумі 290176,02 грн по оплаті вартості товару, поставленого відповідачу за договором поставки від 20.03.2019 № СО/2019/ВД/50, а також пені у сумі 53368,54 грн, інфляційних втрат у сумі 4642,82 грн та відсотків за неправомірне користування чужими коштами (36% річних) у сумі 102173,76 грн за прострочення платежу. Позов обґрунтований тим, що позивач свої зобов`язання за договором поставки №СО/2019/ВД/50 від 20.03.2019 виконав, передав відповідачу товар на суму 322417,80 грн за видатковими накладними та довіреностями, водночас відповідач свої зобов`язання з оплати виконав частково, сплативши 22.03.2019 17972,28 грн та 24.04.2019 14269,50 грн, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 290176,02 грн. На підставі умов договору та норм ст.216, 217, 230 Господарського кодексу України, ст.625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати на 36% річних за прострочення платежу за поставлений товар.

Рішенням господарського суду Луганської області від 13.01.2021 у справі №913/612/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з фермерського господарства "Блиц-Агробуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГМБХ" заборгованість в сумі 290176,02 грн, пеню в сумі 53368,54 грн, різницю по індексу інфляції в сумі 4642,82 грн, відсотки за неправомірне користування чужими коштами в сумі 102173,76 грн, витрати на судовий збір в сумі 6755,42 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з того, що невиконання відповідачем зобов`язань за спірним договором поставки підтверджується доказами, а саме, видатковими накладними: №93 від 05.04.2019 та №123 від 25.04.2019, підписаними повноважними представниками сторін за договором та скріплені печатками підприємств, довіреністю №7 від 25.03.2019 та платіжними дорученнями №547 від 22.03.2019 та №591 від 24.04.2019. Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення пені, інфляційних та 36% річних господарський суд визнав їх обґрунтованими.

Фермерське господарство "Блиц-Агробуд" з рішенням не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить рішення господарського суду Луганської області від 13.01.2021 у справі №913/612/20 скасувати та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що позовні вимоги не визнавалися у повному обсязі, а спірний договір взагалі не виконувався, зокрема, не здійснювалась поставка насіння соняшника для сівби гібридів, визначених специфікаціями. Апелянт стверджує, що підписи у копіях видаткових накладних №93 від 05.04.2019 та №123 від 25.04.2019, виконані не уповноваженою особою відповідача, а іншою особою. Судове засідання 13.01.2021 проведено без участі представника відповідача, хоча було надіслано клопотання про перенесення дати та часу розгляду справи, у тому числі з причини впровадження жорстких карантинних заходів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 поновлено Фермерському господарству "Блиц-Агробуд" строк на подання апеляційної скарги. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Блиц-Агробуд" на рішення господарського суду Луганської області 13.01.2021 у справі № 913/612/20. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 19.04.2021 о 10:00 годині. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 12.04.2021 для подання письмових заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 про відкриття апеляційного провадження, яку отримав 29.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.82).

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі вимоги відповідача, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

20.03.2019 між ТОВ «Штрубе Україна ГМБХ» (постачальником) та Фермерським господарством «Блиц-Агробуд» (покупець) укладено договір поставки №СО/2019/ВД/50, згідно з пунктом 1.1 якого зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатки до цього договору), які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 30.12.2019, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Строки й порядок та умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в специфікації (пункт 2.2 договору).

Датою поставки товару вважається дата прийняття покупцем товару за видатковою накладною (пункт 2.6 договору).

Згідно зі пунктом 4.1 договору ціна та загальна вартість товару (партії товару) вказується у відповідних специфікаціях до договору. Ураховуючи те, що ціна товару включає імпортну складову, сторони домовились встановлювати ціну та вартість товару (партії товару) в національній валюті України - гривні та визначати їх еквівалент в іноземній валюті, вказаній у специфікації, за середнім значенням курсу продажу відповідної іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України до української гривні на дату, що передує даті підписання відповідної специфікації до договору.

Пунктом 4.6 договору сторони погодили, що строк оплати зазначається у специфікації.

Відповідальність сторін її розмір і порядок застосування визначені у розділі 8 договору, зокрема, покупець за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару сплачує на користь постачальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу (пункт 8.3.1 договору).

За порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, покупець сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу (пункт 8.3.2 договору).

Пеня за цим договором нараховується на весь строк прострочення (пункт 8.5 договору).

Договір містить підписи сторін: з боку ФГ «Блиц-Агробуд» Блискун Д.О. (голова), з боку ТОВ «Штрубе Україна ГМБХ» Геррманн Л. (генеральний директор), які скріплені печатками товариств.

Відповідно до специфікації №1 від 20.03.2019 до договору поставки №СО/2019/ВД/50 від 20.03.2019 сторони погодили найменування, кількість, загальну вартість продукції, яка поставляється постачальником на загальну суму 179722,80 грн, у тому числі ПДВ 29953,80 грн. У пункті 4 сторони встановили, що оплата здійснюється у національній валюті - гривні, у такому порядку: попередня оплата у розмірі 10% від загальної вартості товару за даною специфікацією до 23.03.2019 (пункт 4.1), решта оплати у розмірі 90% від загальної вартості товару за даною специфікацією до 31.10.2019 (пункт 4.2). Строк поставки товару до 26.03.2019 за умови здійснення покупцем 10% попередньої оплати відповідно до пункту 4.1 цієї специфікації (а.с.10).

Згідно зі специфікацією №2 від 19.04.2019 сторони погодили найменування, кількість, загальну вартість продукції, яка поставляється постачальником на загальну суму 142695,00 грн, у тому числі ПДВ 23782,50 грн. Також сторони встановили, що оплата здійснюється у національній валюті - гривні, у такому порядку: попередня оплата у розмірі 10% від загальної вартості товару за даною специфікацією до 24.04.2019, решта оплати у розмірі 90% від загальної вартості товару за даною специфікацією до 31.10.2019. Строк поставки товару до 27.04.2019 за умови здійснення покупцем 10% попередньої оплати відповідно до пункту 4.1 цієї специфікації (а.с.11).

Матеріали справи підтверджується, що 05.04.2019 та 25.04.2019 на виконання умов договору постачальником на адресу покупця поставлено товар - насіння соняшника для сівби гібрид, визначений специфікаціями №1 від 20.03.2019 та №2 від 19.04.2019 до договору поставки, на загальну суму 322417,80 грн, тому числі ПДВ, що підтверджується підписаними представниками сторін видатковими накладними від 05.04.2019 №93 на суму 179722,80 грн, від 25.04.2019 № 123 на суму 142695 грн (а.с.12, 13).

З умовами специфікацій №1, 2, які є невід`ємною частиною договору поставки, покупець зобов`язаний здійснити оплату товару 10% - до 23.03.2019, 24.04.2019 (за специфікацією №2), а 90% - до 31.10.2019.

Умовами договору поставки та специфікаціями до нього визначено строк оплати товару до 31.10.2019.

Матеріали справи містять копію довіреності №7 від 25.03.2019, видану Ленінським РВ у м.Луганську УДМСУ в Луганській області директору ФГ «Блиц-Агробуд» Блискуну Дмитру Олександровичу на отримання від ТОВ «Штрубе Україна ГМБХ» за договором №СО/2019/ВД/50 від 20.03.2019 насіння соняшника гібрид ЦЕЛСО у кількості 45 мішків (а.с.14).

Проте покупцем товар оплачено частково - відповідно до платіжного доручення №547 від 22.03.2019 здійснено платіж на загальну суму 17972,28 грн (а.с.15), згідно з платіжним дорученням №591 від 24.04.2019 на суму 14269,50 грн,

відтак виникла заборгованість за договором поставки у розмірі 290176,02 грн.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Відповідно до частини 2 статті 266 Господарського кодексу України загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно зі статтею 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтями 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

За таких обставин, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості у сумі 290176,02 грн.

Доводи апелянта про те, що спірний договір поставки не виконувався, поставка насіння соняшника для сівби гібридів не здійснювалась, підписи у копіях видаткових накладних №93 від 05.04.2019 та №123 від 25.04.2019 виконані не уповноваженою особою відповідача, а іншою особою спростовуються матеріалами справи.

Крім того, у судовому засіданні 19.04.2021 колегією суддів оглянуті оригінали спірного договору поставки, видаткових накладних та платіжних доручень.

Згідно з частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до положень ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 53368,54 грн за період з 01.11.2019 по 28.10.2020.

Відповідно до пункту 8.5 договору пеня за договором нараховується на весь строк прострочення.

За приписами частини 1 ст.624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з частиною 2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 ст.229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Перевіривши розрахунок пені за визначений позивачем період, ураховуючи те, що відповідачем несвоєчасно та не повному розмірі виконані зобов`язання за спірним договором щодо здійснення оплати за поставлений товар, господарським судом правильно встановлено, що позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню згідно з пунктом 8.5 договору.

Щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 4642,00 грн листопад 2019-вересень 2020 та 36% річних у розмірі 102173,76 грн за спірний період з 01.11.2019 по 28.10.2020, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно, такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

Вказані приписи застосовуються у разі наявності прострочення грошового зобов`язання боржника перед кредитором за невиконання (неналежне виконання) умов відповідного договору.

Згідно з пунктом 8.3.2 договору сторони узгодили, що за порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару, сплачує на користь постачальника відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 36% річних за спірний період, колегія суддів вважає його правильним, а позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судове засідання 13.01.2021 проведено господарським судом без участі представника відповідача, хоча було надіслано клопотання про перенесення дати та часу розгляду справи, у тому числі з причини впровадження жорстких карантинних заходів.

Колегія суддів вважає такі доводи апелянта безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Частиною 4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.11.2020 відкрито провадження у даній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі; копію відзиву надіслати позивачу одночасно з надісланням відзиву до суду, докази надсилання подати суду; - у разі заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження подати відповідну заяву; - при незгоді з сумою позову подати свій контррозрахунок. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив відповідача - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву; копію відповіді надіслати відповідачу, докази цього подати суду. Встановлено відповідачу строк для подання письмових заперечень щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень - не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; копію заперечень надіслати позивачу, докази цього подати суду. Повідомлено учасників справи, що у разі неподання ними у строк, встановлений частиною 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа буде розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.12.2020 вимогу відповідача про розгляд справи №913/612/20 за правилами загального позовного провадження задоволено. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 22.12.2020 об 11 год. 30 хв., по що повідомлено сторін. Клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів документів (доказів) задоволено. Витребувано у позивача та зобов`язано надати суду у строк по 22.12.2020 (включно) - для огляду в судовому засіданні: - оригінал договору поставки від 20.03.2019 №СО/2019/ВД/50, специфікацій від 20.03.2019 №1 та від 19.04.2019 №2; - оригінали видаткових накладних №93 від 05.04.2019 та №123 від 25.04.2019; - оригінал довіреності №7 від 25.03.2019 на отримання товарно-матеріальних цінностей за договором №СО/2019/ВД/50 від 20.03.2019. Запропоновано позивачу у строк до 22.12.2020 (включно) подати суду відповідь на відзив відповідача, з урахуванням вимог ст.166 Господарського процесуального кодексу України, копію відповіді надіслати відповідачу, докази цього подати суду. Запропоновано відповідачу у строк до 22.12.2020 (включно) подати суду: - докази надсилання позивачу відзиву на позовну заяву (оригінали, або завірені копії); - письмові заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, з урахуванням ст.167 Господарського процесуального кодексу України, копію заперечень надіслати позивачу, докази цього подати суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.12.2020 у даній справі закрито підготовче провадження у справі №913/612/20 та призначено справу до розгляду по суті на 13.01.2021, яку позивач отримав 28.12.2020, а відповідач - 04.01.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.49, 52).

Отже, сторони були завчасно повідомлені господарським судом про дату, час та місце судового засідання 13.01.2021, однак не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Апелянт стверджує, що представником відповідача надіслано клопотання про перенесення дати та часу розгляду справи, у тому числі з причини впровадження жорстких карантинних заходів.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що явка представників учасників у судове засідання 13.01.2021 обов`язковою не визнавалась, усі доводи і вимоги учасники справи можуть викласти і подати суду письмово, а заявник апеляційної скарги не конкретизує, коли саме ним було надіслано таке клопотання та за яким вхідним номером зареєстровано суд, не надає доказів надіслання клопотання, натомість після призначення ухвалою господарського суду Луганської області від 22.12.2020 розгляду справи по суті на 13.01.2021 матеріали справи не містять клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Одним із принципів господарського судочинства відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є розумність строків розгляду справи судом.

Ураховуючи зазначені обставини справи та норми процесуального законодавства, зокрема, належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання, господарський суд правомірно розглянув справу за відсутності учасників справи у судовому засіданні 13.01.2021 за наявними матеріалами справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Ураховуючи те, що положеннями пункту 3 частини 2 ст.129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що господарським судом у межах наданих повноважень, при розгляді справи створені належні умови для надання сторонами доказів на підтвердження своєї правової позиції та забезпечив можливость брати участь у судових засіданнях при розгляді даної справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Блиц-Агробуд" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 13.01.2021 у справі №913/612/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.04.2021.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель