номер провадження справи 17/25/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 Справа № 908/356/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Шульгіній А.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю МІАПРОМ, 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 79, кв. 43

до відповідача: акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 15

про стягнення 182 050,26 грн.

У засіданні приймали участь:

від позивача: Ткаченко С.П., довіреність від 01.02.21 б/н

від відповідача: Перекупка Т.М., довіреність від 06.01.21 № 011.11-01

СУТЬ СПОРУ:

12.02.21 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 11.02.21 з вимогами товариства з обмеженою відповідальністю МІАПРОМ (далі ТОВ МІАПРОМ) до публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат в особі Придніпровського виробничого управління (надалі ПАТ ЗАлК в особі Придніпровського ВУ) про стягнення основної заборгованості за договором поставки від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 у розмірі 182 050,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано ст. ст. 4 5, 12, 14, 20, 27, 42, 46, 73-74, 76-80, 161-164 ГПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 627, 629, 625, 631, 662, 663, 664, 712 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193, 202, 265 ГК України, а також неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором щодо поставки позивачу попередньо оплаченого останнім товару. Оскільки (за розрахунком позивача) сума невикористаної передоплати за договором складає 182 050,26 грн. та відповідачем позивачу не повернута, ТОВ МІАПРОМ просить стягнути її з відповідача в судовому порядку.

12.02.21 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 17.02.21 по справі № 908/356/21 позовну заяву від 11.02.21 за позовом ТОВ МІАПРОМ залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, який не перевищує 5 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків.

22.02.21 до суду надійшла заява за вих. від 22.02.21 про усунення недоліки позовної заяви, до якої додано платіжне доручення за вих. від 19.02.21 № 34 про сплату (доплату) відповідної суми судового збору.

Враховуючи усунення недоліків позовної заяви позивачем у строк і спосіб визначений ухвалою від 17.02.21 по справі № 908/356/21, суд з огляду на характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі, ціну позову (яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), вимоги ч. 5 ст. 252 ГПК України, ухвалою від 01.03.21 відкрив провадження у справі № 908/356/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.03.21 на адресу суду від АТ ЗАлК надійшли: відзив на позовну заяву від 18.03.21 № 021.00-0279 за підписом в.о. генерального директора АТ ЗАлК Ляшенко Д.М., за змістом якого відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі, зокрема вказує, що обставини викладені позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності; клопотання за підписом в.о. генерального директора АТ ЗАлК Ляшенко Д.М. від 18.03.21 № 021.00-0278 про розгляд справи № 908/356/21 в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Враховуючи, що відповідачем до суду подано клопотання від 18.03.21 № 021.00-0278 про розгляд справи № 908/356/21 в судовому засіданні з повідомленням сторін у строк для подання відзиву, а також враховуючи те, що за доводами відповідача для повного та всебічного встановлення обставин справи необхідне проведення судового засідання з повідомленням сторін та надання учасниками справи своїх пояснень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання в.о. генерального директора АТ ЗАлК Ляшенко Д.М. від 18.03.21 № 021.00-0278.

У зв`язку із чим, судом ухвалою від 29.03.21 призначено розгляд справи № 908/356/21 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 20.04.21 о 10 год. 00 хв.

У судовому засіданні 20.04.21 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Крім того, просив прийняти, розглянути і задовольнити клопотання від 05.04.21 (надійшло до суду 06.04.21) про уточнення позовної заяви без зміни предмету і підстав, а саме: у зв`язку із тим, що у листопаді 2018 р. на підставі протоколу позачергових загальних зборів від 01.11.18 № 24 змінено організаційно-правову форму підприємства відповідача на акціонерне товариство.

Відповідач не заперечив проти вказаного клопотання, яке судом було розглянуто і задоволено. У зв`язку з чим вірною назвою відповідача є акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (або АТ «ЗАлК).

Представник відповідача у судовому засіданні 20.04.21 проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У засіданні 20.04.21, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Учасників справи повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.18 між публічним акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (Придніпровське виробниче управління публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат) (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю МІАПРОМ (Покупець) укладено договір поставки № ППУ-Д-2018-14, за умовами якого (п.1.1) Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця вуглеродовмісну катодну масу (надалі іменується товар), а Покупець прийняти та оплатити Товар. Номенклатура, кількість, термін поставки, ціна та загальна вартість Товару визначається в Специфікаціях на поставку Товару.

Пунктом 2.2. договору визначено, що загальна сума договору складається з вартості всіх специфікацій до даного договору.

Згідно з п. 2.3 договору, Покупець здійснює оплату за Товар в безготівковій формі, шляхом перерахування попередньої оплати в розмірі 100 % його вартості на поточний рахунок Постачальника, протягом 10 календарних днів з моменту підписання специфікації, на підставі виставленого Постачальником рахунку. Оплата здійснюється в національній валюті України.

Розділом 3 договору визначено строк і умови поставки товару, зокрема визначено, що поставка товару здійснюється шляхом відвантаження автомобільним транспортом, в строк вказаний у відповідній специфікації (п.3.3. договору).

У п. 7.1. договору сторони передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами умов даного договору вони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Згідно з п. 10.1. договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до « 31» грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до моменту виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором.

Вбачається, що відповідачем на підставі договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 були виставлені на оплату позивачу рахунки-фактури від 28.03.18 № Z-00000009 на суму 17 502,00 грн. з ПДВ та від 19.04.18 № Z-00000023 на суму 200 000,00 грн. з ПДВ.

Позивач 30.03.18 здійснив оплату виставленого відповідачем рахунки-фактури від 28.03.18 № Z-00000009 у сумі 17 502,00 грн. та 19.04.18 здійснив оплату виставленого відповідачем рахунку-фактури від 19.04.18 № Z-00000023 у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується банківськими випискам по рахунках позивача та платіжним дорученням від 19.04.18 № 451 на суму 200 000,00 грн. (належним чином засвідчені копії вказаних документів є наявними в матеріалах справи).

Як свідчать наявні у матеріалах справи докази, Придніпровським виробничим управлінням ПАТ ЗАлК на виконанням умов договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 поставлено ТОВ МІАПРОМ товар на загальну суму 18 784,68 грн.:

- у сумі 1008,82 грн. згідно видаткової накладної від 04.07.18 № Z-00000113;

- у сумі 624,12 грн. згідно видаткової накладної від 04.07.18 № Z-00000114;

- у сумі 652,48 грн. згідно видаткової накладної від 06.07.18 № Z-00000115;

- у сумі 632,87 грн. згідно видаткової накладної від 06.07.18 № Z-00000116;

- у сумі 664,73 грн. згідно видаткової накладної від 26.07.18 № Z-00000127;

- у сумі 710,23 грн. згідно видаткової накладної від 26.07.18 № Z-00000128;

- у сумі 588,42 грн. згідно видаткової накладної від 26.07.18 № Z-00000129;

- у сумі 720,04 грн. згідно видаткової накладної від 27.07.18 № Z-00000130;

- у сумі 590,52 грн. згідно видаткової накладної від 27.07.18 № Z-00000131;

- у сумі 578,96 грн. згідно видаткової накладної від 30.10.18 № Z-00000139;

- у сумі 584,57 грн. згідно видаткової накладної від 30.10.18 № Z-00000140;

- у сумі 765,54 грн. згідно видаткової накладної від 31.10.18 № Z-00000141;

- у сумі 682,93 грн. згідно видаткової накладної від 31.10.18 № Z-00000142;

- у сумі 630,07 грн. згідно видаткової накладної від 02.11.18 № Z-00000143;

- у сумі 650,38 грн. згідно видаткової накладної від 07.11.18 № Z-00000146;

- у сумі 9000,00 грн. згідно видаткової накладної від 08.06.18 № Z-00000092.

У відповідності з листом ТОВ МІАПРОМ від 27.12.19 вих. № 2712-1 адресованому директору ПВУ ПАТ ЗАлК, позивач просив відповідача для закриття взаємних заборгованостей передоплату в сумі 12 000,00 грн. по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 за рахунком від 19.04.18 № Z-00000023 зарахувати, як оплату за контейнери м`які (біг-беги) 92х92х137 по договору № ПП-Д-2019-25 від 24.12.19 за накладними від 27.12.19 № Z-00000172, № Z-00000177, № Z-00000179.

Листом від 04.02.21 вих. № 0402-1 позивач звернувся до відповідача з проханням повернути залишок передплати по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 по рахунку від 19.04.18 № Z-00000023 в сумі 173 000,00 грн. та по рахунку від 28.03.18 № Z-00000009 в сумі 9050,26 грн.

Відповідач суму передоплати по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 позивачу не повернув, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення суми невикористаної попередньої оплати.

Предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 182 050,26 грн. попередньої оплати за договором поставки від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14.

Розглядаючи спір по цій справі по суті спору суд виходить з наступного.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем після укладення з позивачем договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 було змінено найменування юридичної особи Постачальника (код ЄДРПОУ 00194122) з публічного акціонерного товариства Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат на акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, на час розгляду цієї справи судом вірною назвою відповідача є акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, ін. актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість 2 або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в ін. цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як свідчать матеріали цієї справи, позивачем здійснено оплату виставлених відповідачем рахунків-фактур від 28.03.18 № Z-00000009 у сумі 17 502,00 грн. та від 19.04.18 № Z-00000023 у сумі 200 000,00 грн.

З наданих сторонами у справі пояснень та доказів, судом встановлено, що відповідачем поставлено позивачу товар по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 на загальну суму 18 784,68 грн.

Крім того, у відповідності з листом ТОВ МІАПРОМ від 27.12.19 вих. № 2712-1 адресованому директору ПВУ ПАТ ЗАлК, позивач просив відповідача для закриття взаємних заборгованостей передоплату в сумі 12 000,00 грн. по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 за рахунком від 19.04.18 № Z-00000023 зарахувати, як оплату за контейнери м`які (біг-беги) 92х92х137 по договору № ПП-Д-2019-25 від 24.12.19 за накладними від 27.12.19 № Z-00000172, № Z-00000177, № Z-00000179.

Також, під час розгляду справи по суті спору судом встановлено, що зміст договору поставки від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14, у т.ч. його розділ 3 «СТРОК І УМОВИ ПОСТАВКИ ТОВАРУ», не містить умов щодо строку поставки товару, а містить відсилочну норму (п.3.3 договору) про те, що поставка товару здійснюється в строк вказаний у відповідній Специфікації.

Як встановлено судом, позивачем разом з позовною заявою специфікація на поставку товару по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 не надавалась та в матеріалах справи № 908/356/21 станом на дату прийняття процесуального рішення у справі по суті спору така специфікація відсутня.

Позивачем як при подачі позовної заяви так і в судовому засіданні не заявлялось суду про причини, які перешкоджали позивачу надати таку специфікацію до справи в порядку і спосіб визначений чинним ГПК України.

У судовому засіданні 20.04.21 на питання головуючого у справі стосовно чи укладалась специфікація по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 між покупцем та постачальником представниками сторін відповіді не надано.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.04.21 заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, зокрема, вказував на відсутність з його боку порушень щодо передачі позивачу товару у встановлений строк та як наслідок відсутність підстав для повернення суми попередньої оплати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено поданими до суду доказами досягнення між сторонами по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 домовленості щодо строку поставки товару постачальником покупцю.

Судом враховано, що приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Разом з тим, матеріали справи № 908/356/21 не містять доказів звернення позивача до відповідача у порядку визначеному ч. 2 ст. 530 ЦК України з вимогою поставити попередньо оплачений товар, який обумовлений у рахунку-фактурі від 28.03.18 № Z-00000009 у сумі 17 502,00 грн. та від 19.04.18 № Z-00000023 у сумі 200 000,00 грн. по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14.

З огляд на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що зі сторони відповідача мало місце порушення умов договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14, а саме строку поставки попереднього оплаченого позивачем товару.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що договір від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 сторонами не розірвано, не визнано недійсним, і він є чинним до моменту виконання сторонами зобов`язань за ним, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 182 050,26 грн. попередньої оплати є передчасними, а правовідносини, які склались між сторонами, є такими, що тривають у часі.

При цьому, судом також враховано, що надані до позовної заяви видаткові накладні не містять посилання про те, що поставка здійснюється на підставі рахунку-фактуру від 28.03.18 № Z-00000009 чи рахунку-фактури від 19.04.18 № Z-00000023 та не свідчать про те, що відповідачем допущено прострочення виконання обов`язку з поставки позивачу товару по договору від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14 на загальну суму 182 050,26 грн., стягнення якої є предметом спору справі.

З підстав викладених вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ МІАПРОМ до відповідача про стягнення з останнього 182 050,26 грн. основної заборгованості (суми попередньої оплати) за договором поставки від 26.03.18 № ППУ-Д-2018-14.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. судом покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 202, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 28.04.21.

Суддя В.Л. Корсун