ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2021м. ДніпроСправа № 904/1746/21
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення штрафу у розмірі 16 145,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" штраф у сумі 16 145,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2020 року зі станції Богуславський Придніпровської залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону № 52595253 згідно накладної №47505318 на станцію Новогродівка Донецької залізниці, одержувач вантажу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЗФ "Селидівська".

По прибутті вагону на станцію Новогродівка Донецької залізниці на підставі статті 24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, а саме:

- у вагоні № 52595253 маса брутто 93140 кг., тара 21 700 кг., нетто 71 440 кг., що більше ніж зазначено в документі на 2190 кг та понад вантажопідйомності на 1440 кг.

Встановлено розбіжність даних маси вантажу, зазначеної в перевізних документах відповідача від фактичної, про що складений комерційний акт № 482201/332 від 30.10.2020. Згідно із накладною №47505318 загальна сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає за вагон №52595253 3229,00 грн.

Відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України за невірно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення. За неправильно зазначену у накладній масу вантажу позивач нарахував штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 16 145,00 грн. (3229,00 грн. х 5).

Відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними та допустимими доказами. Зазначає, що своєчасно проводив повірку засобів вимірювальної техніки: 150 тонних тензометричних вагонних ваг ВВЭТ-150ТД.4-ЭП.0-ДП-С, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність до застосування, зазначених вагонних ваг. Відповідач вказує, що у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додана заява про зменшення розміру штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі. Відповідач вважає, що штраф, який заявлено позивачем до стягнення, не має компенсаторний характер, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. Відповідачем за накладною №47505318 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу вказану у перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладних. Залізниця отримала надлишкову плату залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати та додаткових зборів за надлишкову масу вантажу.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2021 справу №904/1746/21 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

23 березня 2021 року від Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до господарського суду надійшла заява, якою просить здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 заяву Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" із запереченнями відносно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

31 березня 2021 року до господарського суду надійшла відповідь на відзив Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", якою позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви відповідача щодо розгляду справи у загальному позовному провадженні. Позивач зазначає, що відповідно до п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року №861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, на піввагони, тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Правильність визначення ваги вантажу та внесених в накладну відомостей щодо ваги вантажу, при перевірці перевізних документів не передбачена. Також згідно п.2.3. Правил - в графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Таким чином станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці вага вантажу у вагоні № 52595253 не перевірялась і він був прийнятий до перевезення відповідно до п. 28 "Правил приймання вантажів до перевезення" і поставлений у склад поїзду на підставі перевізних документів наданих та заповнених відправником, і вага вантажу у спірному вагоні була визначена вантажовідправником, що підтверджує графа 24 накладної №47505318.

Відповідно до Правил приймання вантажів до перевезення пункт 10 - зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчепленням вагонів або із зупинкою без розчеплення. Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Із зупинкою і розчепленням вагонів зважуються вантажі: картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні. Як зазначено в розділі Д комерційного акту №482201/332 зважування вагону № 52595253 проводилось на справних тензометричних 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД ст. Новогродівка.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій позивач зазначає, що пунктом 5.5 розділу 4 Правил перевезення вантажів встановлено, що якщо під час перевезення або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно із ст. 122 Статуту залізниць України. Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей зазначених у накладній. Відповідно до ст. 122 Статуту за неправильно зазначені в накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код, адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року за накладною №47505318, яка у відповідності з ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Новогродівка Донецької залізниці відправлено вагон №52595253 з вантажем вугілля кам`яне марки г- газовий, Г (Г1) (0-200) (а.с. 8).

Вантажоодержувачем за вказаною залізничною накладною (графа № 4) є Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЗФ "Селидівська" (далі - вантажоодержувач) за адресою: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Миру, 34.

Вантажовідправником є ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля".

30 жовтня 2020 року на станції Новогродівка Донецької залізниці складено комерційний акт №482201/332 (а.с. 7), яким зафіксовано, що вагон №52595253 вантажопідйомністю 70,0т. прибув 29.10.2020 поїздом № 4850. Вагон у технічному стані справний.

У розділі Д "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку" комерційного акту зазначено: на підставі актів ф. ГУ-23 № 30185 від 28.10.2020 станції Покровськ проведено контрольне зважування вагону №52595253 по відправці 47505318 Богуславський Новогродівка на тензометричних 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД ст. Новоргодівка (остання повірка 04.08.2020). Згідно ПД в вагоні 52595253 брутто не встановлено, тара 21700кг, нетто 69250кг., фактично встановлено: брутто 93140 кг, тара 21700 кг, нетто 71440 кг, що більше ваги зазначеної в документі на 2190кг. та понад вантажопідйомності на 1440кг. В результаті комерційного огляду встановлено в вагоні 52595253навантаження на рівні бортів, розрівняне, марковане поздовжніми борознами. Над 1 люком є скос до торця вагону 150*280*40см. Виїмок, поглиблень не має. Вагон бездверний, люка закриті, течі вантажу не має. У технічному відношенні вагон №52595253 справний. Зважування проводилось оператором ст.. Новогродівка Карагодіною О.А., у присутності ДСМЗ Сухова С.В., агента комерційного ОСОБА_1 . Зав. вантажного двором штатним розкладом відсутній.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 16 145,00 грн. (3 229,00грн. провізна плата за всю відстань перевезення х 5).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецької залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 16 145,00 грн.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому регулюються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1998 року №457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 (надалі - Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001 року №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (частина 1 пункту 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Згідно з положенням статті 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року №863/5084.

Згідно з пунктом 2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно частини 1 статті 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Новогродівка Донецької залізниці на підставі акту загальної форми було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні №52595253 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній та складено комерційний акт №482201/332 від 30.10.2020 (а.с.7), відповідно до якого за результатами переважування вагону №52595253, виявилось розходження з документом, що на 2190 кг. більше маси зазначеної у накладній.

Технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки підтверджує, що ваги 150 т, заводський №107, на яких проводилось зважування вагону №52595253 повірені (а.с. 13).

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що:

вагон №52595253 за накладною №47505318 був прийнятий до перевезення станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки зазначена у залізничній накладній маса вантажу не була визнана залізницею іншою;

у відповідності до статті 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" проводив своєчасну повірку засобів вимірювальної техніки: 150 тонних тензометричних вагонних ваг ВВЭТ-150ТД.4-ЭП.0-ДП-С, що засвідчується проставлянням підпису повірника та повіреного клейма у паспорті на вагонні ваги про придатність для застосування, зазначених вагонних ваг. Отже, допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Згідно пункту 28 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), а у даному випадку спірні вагони є напіввагонами, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Залізниця має перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. По прибутті вагону на станцію Новогродівка Донецької залізниці було здійснено переважування маси вантажу у вагоні, виявлено порушення та складено комерційний акт.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами. Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, згідно з якою обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць. За правилами цієї статті комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах.

Як встановлено судом вище, комерційним актом від 30.10.2020 №482201/332 підтверджується зазначення в накладній №47505318 маси вантажу 69250кг., фактично встановлено, що маса вантажу складає 71440кг, що більше на 2190кг. та більше вантажопідйомності вагону на 1440кг.

Названий комерційний акт складено у відповідності з Правилами складання актів затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334.

У відповідності зі статтями 118, 122 Статуту залізниць, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

Такої ж думки дотримується Верховний суд у складі Касаційного господарського суду від 05.04.2018 у справі №906/533/17.

Відповідач просить зменшити розмір штрафу.

При цьому відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Наведене узгоджується з позицією Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3459471 від 18.02.2021.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 270,00 грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу у розмірі 16 145,00 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код ВП: 40150216) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 16 145 (шістнадцять тисяч сто сорок п`ять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано - 29.04.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва