ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" квітня 2021 р. Справа№ 873/36/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Пономаренко Є.Ю.

при секретарі судового засідання Підтикан К.Г.,

за участю представників:

від позивача - Бонтлаб В.В., довіреність від 07.05.2020;

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" до товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" до товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" суму заборгованості, пені, нарахованих 30% річних та інфляційних втрат за договором №91/20/65 від 30.04.2020 у загальній сумі 306 660,98 грн., а також третейський збір у сумі 3 467,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21.

У поданій заяві позивач надав власне письмове підтвердження щодо наступного:

- рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21 компетентним судом не скасоване;

- дана справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону;

- строк для звернення за видачею наказу не пропущений;

- зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою;

- дана третейська угода не визнана недійсною;

- докази того, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону відсутні;

- рішення третейського суду не містить способів захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачених законом;

- третейський суд не вирішував питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 у справі №873/36/21 для розгляду вказаної заяви визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) - Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2021 у справі №873/36/21 вказану заяву призначено до розгляду.

Крім цього, вказаною ухвалою було витребувано у Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків третейську справу №10/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" до товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" про стягнення заборгованості.

До апеляційного суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли витребувані матеріали третейської справи №10/21.

В судовому засіданні 26.04.2021 представник заявника підтримав подану заяву та просив суд видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21.

Відповідач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, проте надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване ускладненням представника прибути у дане судове засідання через наявні карантинні обмеження.

Дослідивши обставини, заявленого клопотання, колегією суддів відмовляється у його задоволенні, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, чи клопотання цих осіб про відкладення розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, відповідач не позбавлений був права викласти (за наявності) свої заперечення у письмовому вигляді, а також у випадку неможливості забезпечення явки представника в судове засідання подати клопотання про проведення слухання по справі в режимі відеоконференції.

Враховуючи наведене вище, а також обмеженість строку розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21, дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч.3 ст.354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч.6 ст.56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст.355 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена позивачем сума судового збору за подання заяви про видачу наказу відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже він відповідно є винним у виникненні спору (у зверненні позивача до суду з даною заявою).

Керуючись ст.ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.03.2021 року у третейській справі №10/21, за яким стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (Україна, 51630, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, село Бородаївські Хутори, вул. Центральна, б. 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (Україна, 09800, Київська обл., Тетіївський р-н, місто Тетіїв, вул. Соборна, б. 3, ) суму заборгованості, пені, нарахованих 30% річних та інфляційних втрат за Договором купівлі - продажу №91/20/65 від 30.04.2020 у загальній сумі 306 660 (триста шість тисяч шістсот шістдесят) гривень 98 копійок.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (Україна, 51630, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, село Бородаївські Хутори, вул. Центральна, б. 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (Україна, 09800, Київська обл., Тетіївський р-н, місто Тетіїв, вул. Соборна, б. 3, ) третейській збір в сумі 3 467,00 (три тисячі чотириста шістдесят сім) гривень.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство Агрофірма Промінь" (Україна, 51630, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, село Бородаївські Хутори, вул. Центральна, б. 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (Україна, 09800, Київська обл., Тетіївський р-н, місто Тетіїв, вул. Соборна, б. 3, ) витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду в сумі 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

5. Матеріали третейської справи №10/21 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.5, 6 ст. 356 Господарського процесуального кодексу України). Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 30.04.2021 року.

Суддя Є.Ю. Пономаренко