ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа № 910/20008/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Андрощук С.В.

відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 (повне рішення складено 18.03.2021)

у справі №910/20008/20 (суддя - Турчин С.О.)

за позовом Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант"

до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд"

про стягнення заборгованості у розмірі 29314,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" звернулося з позовом до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про стягнення заборгованості за договором поставки №60429561 від 01.09.2020 у загальному розмірі 259510,30 грн, з яких: 239463,85 грн - основний борг, 5888,43 грн - пеня, 1472,11 грн - 3% річних, 5531,60 грн - інфляційні втрати та 7154,31 грн - збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повної оплати поставленого товару за договором поставки №60429561 від 01.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2021 відкрито провадження у справі №910/20008/20, визнано її малозначною та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.02.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" заперечувало проти позову у повному обсязі, посилаючись на те, що всупереч умов договору Приватним підприємством Компанія "Ніка Паллант" не були надані документи, визначені п. п. 6.1, 6.2 договору, у зв`язку з чим у відповідача не виникло зобов`язання зі здійснення остаточної оплати за товар. Разом з цим, відповідач надав докази оплати у добровільному порядку суми основного боргу у розмірі 239463,85 грн. У зв`язку з цим, Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" просило закрити провадження у справі в частині стягнення 239463,85 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

12.02.2021 до суду від позивача надійшла заява про компенсацію судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Також 15.02.2021 від позивача надійшли заява про зменшення розміру позовних вимог та заява про збільшення розміру позовних вимог.

У заяві про зменшення позовних вимог позивач просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 239463,85 грн у зв`язку з його добровільною сплатою відповідачем.

У свою чергу, у заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 8561,98 грн пені, 2145,33 грн 3% річних, 8238,24 грн інфляційних втрат та 10369,11 грн збитків, що разом складає 29314,66 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021, зокрема, подані заяви про збільшення та про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, у зв`язку з чим ціна позову становить 29314,66 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 (повне рішення складено 18.03.2021) у справі №910/20008/20 у задоволенні позову Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант" відмовлено повністю та покладено усі судові витрати за розгляд справи на позивача на підставі ст. 129 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено положення ч. 3 ст. 130 ГПК України. Вказане, на переконання скаржника, стало підставою для неправомірної відмови у вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині стягнення вартості реально наданої правової допомоги.

Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" вказує на те, що оскільки відповідач здійснив оплату основного боргу після порушення провадження у справі, а отже, фактично визнав позов, суд допустив помилку у застосуванні ст. ст. 129 та 130 ГПК України, внаслідок чого неправомірно поклав усі судові витрати на Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант", хоча мав покласти саме на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 апеляційну скаргу у справі №910/20008/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/20008/20, призначено її до розгляду на 27.04.2021, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

До суду 19.04.2021 Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить відмовити у її задоволенні та залишити оскаржуване рішення без змін. Окрім цього, у поданому відзиві відповідачем викладено прохання розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" за наявними у справі матеріалами.

22.04.2021 Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" подало відповідь на відзив Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд".

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1692/21 від 26.04.2021 у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/20008/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 апеляційну скаргу у справі №910/20008/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 справу №910/20008/20 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судове засідання 27.04.2021 з`явився представник позивача та надав пояснення по суті апеляційної скарги. Натомість, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Отже, колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання представника відповідача, враховуючи заявлене клопотання про розгляд справи за його відсутності, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 01.09.2020 між Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд" (покупець) та Приватним підприємством Компанія "Ніка Паллант" (постачальник) укладено договір поставки №60429561, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати та поставити, а покупець оплатити і прийняти соняшник урожаю 2020 року насипом.

Відповідно до п. 6.1 договору покупець здійснює оплату в українських гривнях шляхом банківського переказу вартості товару на поточний банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується проводити оплату кожної партії товару у два етапи:

- 80% вартості відповідної партії товару сплачується покупцем протягом 2-х робочих днів з дати поставки товару і визначення фактичної кількості та якості поставленого товару згідно умов цього договору, а також після отримання усіх документів на товар, що визначені у п. 6.1.1 цього договору;

- остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) отримання покупцем документів, визначених у п. 6.1.1 (якщо їх не було надано раніше) та у п. 6.1.2, а також після б) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації продавцем відповідної податкової накладної в ЄРПН (ст. 8 цього договору), за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на виконання умов договору відповідачу поставлено товар на загальну суму 1197319,24 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними та видатковими накладними.

03.09.2020 відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару на суму 957855,39 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача.

Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" зазначало, що оскільки залишок заборгованості має бути сплачений протягом 2-х робочих днів після передачі всього пакету документів, яка відбулась 30.09.2020, прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання розпочалося з 03.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача збитків позивач посилався на те, що внаслідок прострочення відповідачем зобов`язань за договором позивач зазнав збитків у вигляді оплачених процентів по кредитному договору.

Відповідач, у свою чергу, заперечував факт виконання позивачем вимог п. п. 6.1.1 та 6.1.2 договору щодо передачі документів, у зв`язку з чим стверджував про відсутність прострочення грошового зобов`язання.

Як правомірно зазначено місцевим господарським судом, дослідивши наданий Приватним підприємством Компанія "Ніка Паллант" на підтвердження факту передачі відповідачу документів опис документів "Документи на 20% ПП Компанія "Ніка Паллант"", встановлено, що такий перелік не є належним доказом на підтвердження факту передачі відповідачу та отримання останнім документів, визначених у п. п. 6.1.1 та 6.1.2 договору, з яких можна встановити дату вчинення відповідної дії та початок виникнення обов`язку відповідача зі здійснення остаточної оплати за отриманий товар.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку стосовно необґрунтованості доводів позивача про наявність у Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" прострочення зі здійснення оплати за отриманий товар за договором, у зв`язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 8561,98 грн пені, 2145,33 грн 3% річних та 8238,24 грн інфляційних втрат.

Стосовно стягнення збитків у сумі 10369,11 грн місцевий господарський суд вказав на те, що зі змісту кредитного договору та договору поставки не вбачається взаємна пов`язаність виконання обов`язків по таких договорах. Наданий позивачем кредитний договір, довідки та розрахунки по ньому також не підтверджують наявності причинно-наслідкового зв`язку між виконанням відповідачем обов`язку за договором поставки та сплатою позивачем процентів за користування кредитними коштами по договору кредиту.

За вказаних обставин, Господарський суд міста Києва також прийшов до правомірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" оскаржує рішення суду у даній справі лише в частині розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційним судом здійснено перевірку дотримання місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, окрім тих, про порушення яких зазначає позивач у скарзі, та не встановлено будь-яких порушень приписів законодавства під час ухвалення оскаржуваного рішення. Отже, рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/20008/20 переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як було зазначено вище, апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено положення ч. 3 ст. 130 ГПК України. На переконання скаржника, вказане порушення стало підставою для неправомірної відмови у вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача вартості реально наданої правової допомоги.

Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант" вказує на те, що оскільки відповідач здійснив оплату основного боргу після порушення провадження у справі, а отже, фактично визнав позов, суд допустив помилку у застосуванні ст. ст. 129 та 130 ГПК України, внаслідок чого неправомірно поклав усі судові витрати на Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант", хоча мав покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зазначене право було реалізовано Приватним підприємством Компанія "Ніка Паллант" шляхом подання до суду заяв про зменшення розміру позовних вимог та про збільшення розміру позовних вимог.

Зокрема, у заяві про зменшення позовних вимог позивач просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 239463,85 грн у зв`язку з його добровільною сплатою відповідачем. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 заяву про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду.

Статтею 14 ГПК України закріплено принцип диспозитивності господарського судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач на власний розсуд розпорядився своїми вимогами та зменшив їх на суму основного боргу у розмірі 239463,85 грн. Вказаному передувала сплата Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд" у добровільному порядку зазначеної суми, докази чого надані останнім разом з поданням відзиву на позов. Таким чином, після прийняття судом до розгляду вищевказаної заяви, а також заяви про збільшення розміру позовних вимог змінився предмет спору, а нова ціна позову складалася лише з сум пені, 3% річних, інфляційних втрат та збитків.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та здійснюючи розподіл судових витрат, місцевий господарський суд застосував ст. 129 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно застосував положення ст. 129 ГПК України та поклав усі судові витрати, включно з витратами на професійну правничу допомогу, на позивача, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог.

До того ж, судом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України у зв`язку зі зменшенням позовних вимог повернуто позивачеві з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1790,65 грн, про що зазначено в ухвалі від 18.03.2021.

Разом з цим, стаття 130 ГПК України, на застосуванні якої наполягає позивач, врегульовує питання розподілу витрат виключно у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Натомість, апеляційний суд зазначає, що розгляд справи завершився ухваленням судового рішення по суті позовних вимог, а в жодних заявах по суті справи чи в окремих заявах з процесуальних питань відповідач не визнавав позов повністю або частково.

Зокрема, відповідач не визнає, що перебуває у простроченні оплати 239463,85 грн вартості товару. Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" у всіх заявах по суті доводило, що такого прострочення не було як на момент звернення позивача до суду, так і станом на 03.10.2020 - день, який позивач визначив у своєму позові як початок прострочення відповідача з оплати вартості товару. У своєму відзиві на позов відповідач, навпаки, заявляв про недоведеність та безпідставність позовних вимог. Зазначене знайшло своє відображення і в оскаржуваному рішенні суду.

При цьому, добровільна сплата вартості товару жодним чином не може вважатися визнанням позову, як стверджує у поданій апеляційній скарзі Приватне підприємство Компанія "Ніка Паллант". У своєму відзиві на позов Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією "Сантрейд" зазначило, що сплата 239463,85 грн вартості товару була здійснена відповідачем «з метою вираження прикладу «доброї волі» та «партнерського підходу» у комерційних відносинах».

Таким чином, на переконання колегії суддів, оплата суми основного боргу після відкриття провадження у справі за власним рішенням Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд", у зв`язку з чим має місце нова ціна позову, не створює жодних правових підстав для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з визнанням позову.

Враховуючи усе вищезазначене, апеляційний суд вважає безпідставними аргументи Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант", викладені у поданій апеляційній скарзі, оскільки місцевим господарським судом правомірно покладено витрати на професійну правничу допомогу на позивача.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант" не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки оскаржуване рішення переглядається в межах доводів щодо розподілу судових витрат. Разом з цим, сплата судового збору за подання апеляційної скарги в частині оскарження розподілу судових витрат Законом України «Про судовий збір» не передбачена.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства Компанія "Ніка Паллант" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі №910/20008/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 28.04.2021

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В.Андрієнко

С.І. Буравльов