номер провадження справи 14/6/18-29/12/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 Справа №908/3549/16(908/3216/20)

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Кричмаржевського В.А.

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.О.

розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" в особі арбітражного керуючого Нестеренка О.А.

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Запорізький індустріально-механічний завод", код в ЄДР-34789922 (69057 м.Запоріжжя вул. Незалежної України, 92-А)

про визнання права власності на транспортний засіб, скасування державної реєстрації права власності на автомобіль, витребування транспортного засобу з незаконного володіння

в межах справи № 908/3549/16

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод", код в ЄДР-33701132 (70424 с.Розумівка Запорізького району Запорізької області вул. Леніна, 1 Б)

Кредитори:

1/ Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників", 69600 м.Запоріжжя вул. Теплична, 16;

2/ Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 88008 м. Ужгород пл. Народна, 4;

3/ Державна податкова служба України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Закарпатській області, 88000 м. Ужгород вул. Волошина, 52 (код в ЄДР-43005393, код в ЄДР ВП - 44106694);

4/ Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш", 71503 м.Енергодар Запорізької області, а/с-306;

5/ Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107 м. Запоріжжя просп. Соборний, 166, код в ЄДР ВП 44118663;

6/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс", код в ЄДР-21877138, 49000 м. Дніпро вул. Рогальова, 28, офіс-233;

7/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-Тех", 69000 м.Запоріжжя пров. Кам`яний, 8, офіс-33;

8/ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, 69000 м.Запоріжжя вул. Сєдова, 12, код в ЄДР-41320207;

9/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запорізький індустріально-механічний завод", 69057 м.Запоріжжя вул.Незалежної України, 92-А;

Ліквідатор Нестеренко О.А. (адреса: вул. Дегтярівська, 48, оф. АК, м. Київ, 04112)

В судовому засіданні присутні представники:

- банкрута адвокат Штабовенко Д.В.

- відповідача Щербина Н.А. (керівник)

- кредитора-7 Губорєв В.С.

Установив:

Згідно з ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.03.2017 порушено провадження у справі № 908/3549/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально-механічний завод" (далі-ТОВ "ЗІМЗ"), введено процедуру розпорядження майном боржника.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 07.08.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "ЗІМЗ".

Відповідно до постанови Господарського суду Закарпатської області від 29.08.2017 визнано ТОВ "ЗІМЗ" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.02.2018 справу №908/3549/16 про банкрутство ТОВ "ЗІМЗ" передано за підсудністю до Господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21.03.2018 справу № 908/3549/16 передано на розгляд судді Сушко Л.М., якою ухвалою Господарського суду Запорізької області 05.04.2018 цю справу прийнято суддею до свого провадження.

У зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді Сушко Л.М. автоматизованим розподілом справ між суддями справу № 908/3549/16 визначено до розгляду судді Кричмаржевському В.А., яким згідно з ухвалою від 23.10.2018 цю справу прийнято до свого провадження на стадії процедури ліквідації.

Відповідно до ухвали суду від 09.10.2019 у справі № 908/3549/16 обов`язки ліквідатора банкрута ТОВ "ЗІМЗ" виконує арбітражний керуючий Нестеренко О.А.

До Господарського суду Запорізької області в межах цієї справи звернувся ліквідатор банкрута - ТОВ "ЗІМЗ" Нестеренко О.А. з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запорізький індустріально-механічний завод" (далі-ТОВ "ТД "ЗІМЗ", кредитор-9 у справі) про визнання права власності на транспортний засіб марки DAEWOO, модель Leganza, 1998 року випуску, тип ТЗ легковий седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , про скасування державної реєстрації права власності на вказаний автомобіль та про витребування транспортного засобу з незаконного володіння ТОВ "ТД "ЗІМЗ".

Ухвалою суду від 21.12.2020 позов прийнято до розгляду в межах вищезгаданої справи та відкрито провадження у справі, визначено розглядати позов за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 02 лютого 2021р. о 09-30год., витребувано від сторін відповідні документи, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов ліквідатора з документальним обґрунтуванням своєї позиції.

Позов ліквідатора про визнання права власності на транспортний засіб марки DAEWOO, модель Leganza, 1998 року випуску, тип ТЗ легковий седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , про скасування державної реєстрації права власності на вказаний автомобіль та про витребування транспортного засобу з незаконного володіння ТОВ "ТД "ЗІМЗ" мотивовано статтею 7, частиною 1 статті 42, статтями 61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ), частиною 1 статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі-Закон про банкрутство), статтями 13, 387, 388 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), статтями 8, 9, 55, 124 Конституції України, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пунктами 1, 3, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1388 від 07.09.1998 (в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин), статтею 34 Закону України "Про дорожній рух", а також висновками, викладеними у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2020 № 922/1903/18, постановах Верховного Суду у справах № 405/1820/17 від 24.07.2019, № 910/8357/18 від 28.11.2019, №910/7976/17 від 03.03.2020, № 904/7905/16 від 03.03.2020, № 916/3600/15 від 03.03.2020, № 922/3796/16 від 26.05.2020, № 04/14-10/5026/2337/2011 від 04.08.2020, № 904/4262/17 від 17.09.2020, № 927/522/18 від 07.05.2018, №183/1617/16 від 14.11.2018, №6-140цс14 від 17.12.2014.

Заява обґрунтована вибуттям спірного транспортного засобу на користь відповідача в межах трирічного "підозрілого періоду" за ціною нижчою ринкових, у зв`язку з чим майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів, транспортний засіб вибув з активів банкрута поза волею власника на відчуження майна, оскільки воля боржника при укладенні правочинів була спрямована не на досягнення розумної ділової мети, а на виведення активів боржника з метою порушення прав кредиторів. За таких умов ліквідатор вважає, що спірний транспортний засіб має бути повернутий до ліквідаційної маси підприємства-банкрута.

Підготовче засідання, призначене на 02.02.2021, відкладалось до 17.02.2021 на 09-30 год.

Відповідачем ТОВ "ТД "ЗІМЗ" 16.02.2021 подано відзив на позов та документи в обґрунтування своєї позиції. З підстав, викладених у відзиві, відповідач з позовом не погоджується, зазначивши про те, що між ним та ТОВ "ЗІМЗ" 23 жовтня 2015р. був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу № 02-10/15, свої зобов`язання за цим договором сторони виконали у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі від 23.10.2015, який є додатком-2 до договору купівлі-продажу. Покупець повністю розрахувався за придбаний ТЗ шляхом перерахування на рахунок Продавця 23.400 грн., що підтверджується платіжним дорученням №51 (додаток 3 до договору). На переконання відповідача обидві сторони досягли правового результату шляхом виконання своїх зобов`язань у повному обсязі за Договором №02-10/15 від 23.10.2015 року. Припущення позивача в тому, що боржник безоплатно здійснив відчуження майна за цінами нижчими від ринкових є безпідставними, оскільки за висновком незалежного суб`єкта оціночної діяльності від 01.10.2015р. ринкова вартість ТЗ, з урахуванням ПДВ, складала - 23.400 грн. За цією ж ціною і було здійснено продаж ТЗ. Підсумовуючи зазначене, відповідач вважає вимогу позивача про витребування транспортного засобу неправомірною, тому що між Продавцем і Покупцем ТЗ існували договірні відносини, ТЗ перебуває у Покупця на підставі укладеного з колишнім власником договору, у діях власника ТЗ була воля на його передачу відповідачу. Твердження позивача про незаконність та безоплатність вибуття ТЗ до відповідача вважає безпідставними, законодавчо не обґрунтованими та таким, що не відповідають фактичним обставинам справи. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб зазначає, що такі вимоги повинні бути заявлені до Територіального органу з надання сервісних послуг МВС або до службової особи цього органу, що прийняла рішення про реєстрацію автомобіля, сама вимога про скасування державної реєстрації права власності на автомобіль повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства. Відзив обґрунтований приписами статей 9, 41, 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 203, 317, 319, 321, 387, 388, 627 ЦК України, статті 42 КУзПБ, п.п. 3, 8 Порядку, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998 №1388, статей 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 74, 86, 175, 176 ГПК України, з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України", а також правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, а також викладені Верховним судом України у справі №6-2233цс16. Відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі №908/3549/16(908/3216/20) до 03 березня 2021р. на 09-30 год., запропоновано відповідачу надати суду для огляду оригінали доданих до відзиву документів: договору купівлі-продажу транспортного засобу №02-10/15 від 23.10.2015, акту приймання-передачі від 23.10.2015, платіжного доручення №51 від 24.11.2015, висновку оцінювача про вартість транспортного засобу від 01.10.2015 (повний текст).

В судовому засіданні - 03.03.2021 представник позивача та ліквідатор поставили під сумнів відповідність поданих відповідачем до відзиву доказів в обґрунтування своєї позиції, зокрема, договору купівлі-продажу транспортного засобу №02-10/15 від 23.10.2015. З підстав, викладених у відповіді на відзив, позивач вважає позицію відповідача хибною та спрямованою на введення суд в оману, а подані докази підробленими. Зокрема, позивач звертає увагу на те, що з наданої відповідачем копії договору №02-10/15 від 23.10.20І5 вбачається, що він укладений у трьох примірниках, по одному для покупця та продавця, а один для зберігання у сервісному центрі МВС (п. 3. 8 Договору від 23.10.2015). Однак, такого поняття як "сервісний центр МВС" на час укладення спірного правочину - станом на 23.10.2015р. не існувало, а сервісні центри були утворені лише 28 жовтня 2015р. Постановою КМУ №889 "Про утворення територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ" та лише 18 листопада 2015р. Кабінет Міністрів України офіційно ліквідував Державтоінспекцію та міжрайонні реєстраційно-екзаменаційні відділи Державної інспекції безпеки дорожнього руху (МРЕВ). Крім того, вищевказана копія договору не засвідчена працівником органу МВС, а також не містить печатки/відмітки органу МВС. Позивач вважає, що таким чином спірний транспортний засіб у власність відповідача не перейшов, оскільки відповідний правочин не був оформлений у встановленому законом порядку. Також позивач вважає, що поданий до суду звіт про оцінку майна не відповідає вимогам статті 12 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та п. 5.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24.11.2003р. №142/5/2092, а тому не є належним доказам проведеної оцінки спірного транспортного засобу та не спростовує доводів позовної заяви, про відчуження транспортного засобу за заниженою ціною. Крім того, як зазначає позивач, звіт містить показові неточності, а саме: у пункті 1 вказується, що звіт проводиться на підставі договору № від 05.10.2015р. на замовлення ТОВ "ЗІМЗ", натомість у пункті 2 цього звіту вказана дата проведеної оцінки - 01.10.2015р., тобто, звіт якимось чином було проведено ще до укладення договору. Подібне в сукупності дозволяє дійти висновку, що належна оцінка транспортного засобу не проводилась, що, відповідно, виключає можливість проведення рецензії цього висновку з огляду невідповідності його встановленій формі. Окремо позивач зазначає, що експерт-оцінювач, який проводив оцінку транспортного засобу, ОСОБА_1 , не є атестованим судовим експертом, а тому під час судового розгляду такий висновок слід сприймати критично.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкладено підготовче засідання у цій справі до 22 березня 2021р. на 09-30 год., витребувано у відповідача ТОВ "ТД "ЗІМЗ" оригінали доданих до відзиву документів: договору купівлі-продажу транспортного засобу №02-10/15 від 23.10.2015, акту приймання-передачі від 23.10.2015, платіжного доручення №51 від 24.11.2015, повний текст висновку оцінювача про вартість транспортного засобу від 01.10.2015.

Відповідачем 15.03.2021 подано клопотання, в якому відповідач просив: 1) викликати та допитати свідком ОСОБА_2 щодо обставин укладення договору купівлі-продажу; 2) долучити до матеріалів справи копії документів, які підтверджують направлення витребуваних судом оригіналів документів до Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз; 3) витребувати у ліквідатора документи, що підтверджують придбання позивачем ТОВ "ЗІМЗ" спірного транспортного засобу, встановивши цим його попередню вартість.

Проти заявленого клопотання представник позивача заперечував, про що зазначив у письмових запереченнях на клопотання від 19.03.2021 та у судовому засіданні 22.03.2021.

Також відповідачем надані 22.03.2021 письмові пояснення стосовно придбання спірного транспортного засобу, в яких зазначає, що транспортний засіб був придбаний ТОВ "ЗІМЗ" у ТОВ "Тітан Трейд" 16 серпня 2007 року за ціною - 31728,66 грн., у т.ч. ПДВ 20%, про що свідчить видаткова накладна № ЛНА-1 від 16.08.2007 (копію додано до письмових пояснень).

Як вказує відповідач, станом на жовтень 2015р. автомобіль знаходився у незадовільному стані, АКПП у неробочому стані, ходова частина також потребувала ремонту; його подальша експлуатація була неможлива; балансова вартість транспортного засобу складала - 0 гривень (ТЗ був в експлуатації ТОВ "ЗІМЗ" 8 років, строк корисного використання згідно з п.138.3.3 Податкового кодексу України - 5 років).

Згідно з висновком про вартість майна, зробленого сертифікованим оцінювачем - ОСОБА_1 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 25 квітня 2014 року, виданий Фондом держмайна України, та інші документи, що підтверджують кваліфікацію експерта, додаються до висновку про вартість майна), вартість транспортного засобу станом на 01.10.2015р. складала - 23400,00грн. з урахуванням ПДВ. Саме за таку ціну відбулась реалізація спірного транспортного засобу 23 жовтня 2015р. за Договором купівлі-продажу транспортного засобу №02-10/15.

Водночас відповідач заперечує проти наданої позивачем довідки, яка складена оцінювачем ОСОБА_3 за № 3244 від 03.12.2020р. щодо ціни спірного автомобіля, вважає її такою, що не відповідає дійсності, тому що при її складені не брався до уваги огляд конкретного транспортного засобу з урахуванням усіх його персональних недоліків, стану, в якому він знаходився у жовтні 2015р. З зазначених підстав вважає, що транспортний засіб було придбано відповідачем ТОВ "ТД "ЗІМЗ" за справедливою ціною, свої зобов`язання за договором ТОВ "ТД "ЗІМЗ" виконало у повному обсязі, та цей правочин жодним чином не вплинув на платіжну спроможність ТОВ "ЗІМЗ".

Розглянувши в судовому засіданні 22.03.2021 клопотання відповідача про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , суд у його задоволенні відмовив, з підстав, викладених в описовій частині ухвали від 22.03.2021.

Ухвалою суду від 22.03.2021 закрито підготовче провадження та постановлено перейти до розгляду справи по суті, судове засідання призначене на 07.04.2021 о 09-30год.

Відповідачем 23.03.2021 подано заяву про застосування строків позовної давності. Відповідач вважає, що позивачем позовна даність пропущена, просить застосувати наслідки спливу позовної давності до спірних правовідносин та у зв`язку з цим у позові відмовити.

Позивач 06.04.2021 надав письмові заперечення на заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності. На його переконання передбачені статтею 42 КУзПБ підстави звернення з відповідним позовом виникають лише з часу введення процедури банкрутства та призначення арбітражного керуючого, який наділений повноваженнями на звернення із таким позовом, а тому до моменту введення процедури банкрутства подати такий позов є фактично неможливим, а за таких обставин і строк позовної давності не є пропущеним. Також вважає, що за позовом арбітражного керуючого про витребування майна із чужого незаконного володіння необхідним є з`ясування моменту, з якого арбітражний керуючий (ліквідатор) міг встановити наявність підстав для звернення до суду з позовом. Крім того, позивач зазначає, що строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, що у свою чергу додатково свідчить про відсутність факту його спливу. Разом з тим, позивач, посилаючись на спірність даної ситуації, просить суд, якщо той дійде висновку про пропуск строку позовної давності, визнати причину пропуску такого строку поважною та захистити порушене право заявника ТОВ "ЗІМЗ".

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 07.04.2021 розгляд справи відкладено до 20.04.2021.

Позивачем 06.04.2021 подані заперечення на письмові пояснення відповідача щодо видаткових накладених, за якими спірний транспортний засіб було відчужено від ТОВ "ЗІМЗ" до ТОВ "ТД "ЗІМЗ".

Ухвалою суду від 07.04.2021 розгляд справи по суті було відкладено до 20.04.2021.

У судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі з урахуванням відповіді на відзив, заперечень на пояснення відповідача,

Відповідач проти позовних вимог заперечує у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, підтримав подану заяву про застосування строку позовної давності.

Фіксування судового засідання здійснювалось технічними засобами на комплексі "Акорд".

За підсумками судового розгляду господарським судом у нарадчій кімнаті прийнято судове рішення. Постановлено вступну та резолютивну частину рішення, яку оголошено після виходу з нарадчої кімнати. Повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши цивільне законодавство, законодавство про банкрутство, судову практику вищих судових інстанцій, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За ТОВ "ЗІМЗ" 16.08.2007, як власником, зареєстровано транспортний засіб DAEWOO Leganza, 1998 (1998), білий, № двиг. НОМЕР_3 , №кузова НОМЕР_1 . Щодо вказаного автомобіля здійснено технічну операцію (досл.) "80 - реєстрація ТЗ, придбаного на аукціоні товар. біржі (№1 м. Запоріжжя)".

Дані обставини підтверджуються інформацією Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України про проведення реєстраційних операцій транспортних засобів, отриманою ліквідатором від Регіональною сервісного центру в Запорізькій області (№31/8-3076 від 04.06.2019).

23 жовтня 2015 року відбулась перереєстрація транспортного засобу DAEWOO Leganza, 1998 (1998), білий, № двиг НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_1 за новим власником ТОВ "ТД "ЗІМЗ".

За даними Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України перереєстрація на нового власника ТОВ "ТД "ЗІМЗ" відбулась на підставі довідки-рахунку (ВРЕР №1 м. Запоріжжя).

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький індустріально механічний завод", код в ЄДР-33701132, порушено 21.03.2017, введено процедуру розпорядження майном боржника. Ухвалою цього суду від 07.08.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "ЗІМЗ".

Вказане товариство 29 серпня 2017 року визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 09.10.2019 у цій справі ліквідатором банкрута ТОВ "ЗІМЗ" призначено арбітражного керуючого Нестеренка О.А.

Ліквідатор Нестеренко О.А. звернувся до суду з позовом про визнання права власності на транспортний засіб марки DAEWOO, модель Leganza, 1998 року випуску, тип ТЗ легковий седан, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , про скасування державної реєстрації права власності на вказаний автомобіль та про витребування транспортного засобу з незаконного володіння ТОВ "ТД "ЗІМЗ".

На момент подачі позову транспортний засіб (DAEWOO Leganza, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ) з 23.10.2015 значиться зареєстрованим за ТОВ "ТД "ЗІМЗ" (інформація Головного сервісного центру МВС від 07.10.2020 №31/20569).

Вимоги ліквідатора про скасування державної реєстрації права власності на транспортний засіб, визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння стали предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України (ч.1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ).

Згідно з ч.ч.1, 3 статті 61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: (...) формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкрута сум дебіторської заборгованості, (...) вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб (...). Кошти, що находять при проведенні ліквідаційної процедури зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до ліквідаційної маси (ч.1 статті 62 КУзПБ).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статей 638 і 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За статтею 655 ЦК України договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За своїм змістом договір купівлі-продажу є двостороннім, консенсуальним та відплатним правочином, метою якого є відчуження майна від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні.

Відповідно до ч.1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч. 4 статті 632 ЦК України).

На підставі ч. 5 статті 656 ЦК України особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; <…>.

Таким чином, довідка-рахунок підтверджує обставини укладення договору купівлі-продажу автомобіля.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №484/3915/15-ц від 23.01.2019.

За даними Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України придбання ТОВ "ТД "ЗІМЗ" транспортного засобу (ТЗ) DAEWOO Leganza, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 оформлене довідкою-рахунком (ВРЕР №1 м. Запоріжжя).

Вчинення перереєстрації спірного ТЗ на підставі довідки-рахунку відповідає пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 статті 79 ГПК України).

Аналізуючи установлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що зазначення в офіційних даних органів МВС такої підстави для реєстрації за відповідачем спірного транспортного засобу як довідка-рахунок є доказом укладення договору купівлі-продажу автомобіля відповідно до п.8 Порядку № 1388.

Тому суд відповідно до ч.1 статті 79 ГПК України вважає встановленою обставину укладення договору купівлі-продажу між позивачем і відповідачем.

Ураховуючи обставину укладення договору купівлі-продажу, суд дійшов висновку, що правовідносини щодо витребування майна на підставі статті 388 ЦК України без оспорювання договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу між сторонами не виникли. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу. Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду №484/3915/15-ц від 23.01.2019.

Позивачем вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу від 23.10.2015, доказом укладення якого є довідка-рахунок, не заявлені.

У суду відсутні правові підстави для виходу за межі позовних вимог для оцінки вказаного правочину щодо його недійсності за відсутності відповідної заяви позивача з огляду на приписи ч. 3 статті 237 ГПК України.

Отже, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про витребування спірного транспортного засобу із незаконного володіння відповідача, в тому числі вимоги про визнання права власності та скасування державної реєстрації, без оспорювання правочину щодо відчуження автомобіля за довідкою-рахунком, яка підтверджує факт продажу спірного транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

З огляду на встановлені обставини та вищевикладені висновки, суд відмовляє позивачу у задоволені позову у повному обсязі.

Щодо представленого відповідачем документу на підтвердження правомірності придбання спірного ТЗ договору купівлі-продажу №02-10/15 від 23.10.2015, підписаного між ТОВ "ЗІМЗ" (продавцем, позивачем у справі) та ТОВ "ТД "ЗІМЗ" (покупцем, відповідачем у справі), суд зазначає таке.

За приписами пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, зокрема, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

- довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

- договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; <…>.

Отже, відчуження транспортного засобу може бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса, продаж шляхом оформлення довідки-рахунку, за договорами та угодами, укладеними на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, за договорами купівлі-продажу транспортних засобів, оформлених в Державтоінспекції.

Наданий відповідачем договір купівлі-продажу транспортного засобу №02-10/15 від 23.10.2015 не посвідчений нотаріально, не укладений на біржі на зареєстрованому у Департаменті Державтоінспекції бланку, та не оформлений в Державтоінспекції.

Натомість за офіційними даними Національної автоматизованої інформаційної системи МВС України реєстрація за ТОВ "ТД "ЗІМЗ" ТЗ - DAEWOO Leganza, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 відбулась саме за довідкою-рахунком.

Виходячи з положень пункту 8 вищевказаного Порядку №1388, одночасне оформлення відчуження транспортного засобу за довідкою-рахунком та договором купівлі-продажу (укладеного на біржі, або оформленого у Державтоінспекції на відповідному бланку, або посвідченого нотаріально) не передбачено та є взаємовиключними підставами, а тому судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо придбання спірного автомобіля за договором купівлі-продажу №02-10/15 від 23.10.2015, копія якого додана до відзиву.

З цих же підстав суд не надає оцінку цьому документу згідно з доводами позивача, зокрема, щодо його підроблення, ціни продажу та оплати.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування у цій справі строку позовної давності, то суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Оскільки суд при розгляді справи установив необґрунтованість звернення позивача з цим позовом без оспорювання правочину купівлі-продажу ТЗ та дійшов висновку про відмову у позові саме з цих підстав, то позовна давність до цих правовідносин не застосовується.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору суд покладає на позивача.

Керуючись статтею 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 129, 145, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

У позові відмовити.

Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його повного складення судового рішення.

Суддя В.А. Кричмаржевський

Повне рішення складено та підписано 30.04.2021.