РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2021 року справа № 927/209/21
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "JasminMS", вул. Єркін, 11, м. Кува, Кувинський район, Ферганська область, Республіка Узбекистан, 713910

адреса для листування: Адвокатське бюро "Олександра Ващишина", вул. Орлова, 47, офіс 3, м. Рівне, 33027,

e-mail:

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР АГРО", вул. Пятницька, 94, кв. 55, м. Чернігів, 14005

e-mail:

про стягнення 9800 дол. США, що є еквівалентом 273902 грн. 42 коп.

представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Jasmin MS" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР АГРО" про стягнення попередньої оплати у сумі 9800 дол. США за укладеним сторонами договором купівлі-продажу № 2702 від 27.02.2020.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 18.03.2021 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/209/21, розгляд справи по суті призначено на 13.04.2021 14:00. Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 13.04.2021 прибув предстаник позивача у даній справі.

25.03.2021 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду від 18.03.2021, надіслана судом відповідачу за даним позовом, із зазначенням причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Розгляд справи було відкладено на 27.04.2021, про що учасники справи повідомлені ухвалою суду від 13.04.2021.

Ухвалою суду від 19.04.2021 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "JASMIN MS" про проведення судового засідання у справі №927/209/21, призначеного на 27.04.2021, 15:00, у режимі відеоконференції відмовлено.

У судове засідання 27.04.2021 сторони не прибули.

23.04.2021 на адресу суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення від 20.04.2021, у яких позивачем вказано про те, що за укладеним між сторонами договором жодної поставки товару здійснено не було. 10.12.2020 відповідачем змінено адресу підприємства та власника, що свідчить про про втрату зацікавленості у виконанні умов договору. Договір припинив свою дію 31.12.2020, що унеможливлює його подальше виконання. У поданих поясненнях позивачем викладено клопотання про те, що докази понесених адвокатських витрат будуть подані протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду.

23.04.2021 на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 20.04.2021 про розгляд справи без участі представника.

Клопотання позивача про проведення судового засідання без участі представника є таким, що підлягає задоволенню судом, оскільки участь у судовому засіданні у даному випадку є процесуальним правом, а не обов?язком сторони відповідно до п.2 ч.1 ст.42 Господарського процесуального кодексу України.

25.03.2021 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду від 18.03.2021 надіслана судом відповідачу за даним позовом, із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг вказана вище ухвала суду від 13.04.2021 відповідачу засобами поштового зв`язку у паперовій формі не направлялась, проте була направлена на електронну пошту останньої з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду не надходила).

З`ясовуючи належність повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Судом встановлено, що адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, повністю збігається з адресою відповідача, зазначеній у рекомендованому повідомленні.

Ухвала суду, яка направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР АГРО" (вул. Пятницька, 94, кв. 55, м. Чернігів, 14005), міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась із відміткою поштового відділення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Крім цього, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаниї ухвали із відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про відкриття провадження у справі №927/209/21.

Відзиву на позов, заяв і клопотань від відповідача не надходило.

Відповідач у справі не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Наведене дає підстави суду дійти висновку про належне повідомлення відповідача про наявне позовне провадження та про розгляд справи судом.

Суд зазначає про те, що явка представників сторін у судове засідання судом обов`язковою не визнавалася.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача, суд встановив такі фактичні обставини.

27.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Jasmin MS» ( покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Астор Агро» (продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу №2702 (надалі - договір), відповідно до п.1.1 якого продавець продає, а покупець купує овочі, фрукти та іншу сільськогосподарську продукцію, згідно замовлення покупця (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 2.3 договору покупець здійснює оплату у доларах США. Згідно із п. 3.1договору конкретні умови поставки погоджуються сторонами додатково і вказуються у інвойсі.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що продавець зобов`язується поставити покупцю до замовленого ним строку, у вказаній кількості та асортименті, який відповідає своїми властивостями стандартам Узбекистану, впродовж 7-ми днів після отримання передоплати за товар.

Пунктом 5.1 договору погоджено, що покупець оплачує кожну партію товару у доларах США на розрахунковий рахунок продавця, вказаних у договорі: у безготівковій формі, 100 % передоплата.

Відповідно до п. 8.4 договору договір та інші документи, відправлені за допомогою звичайної пошти та (або) факсом або електронною поштою, мають юридичну силу та вважаються оригінальними.

Договір діє з моменту його підписання і до 31.12.2020 (п. 8.6 договору).

27.02.2020 між сторонами договору підписано специфікацію №1 до договору №2702 ((а.с. 13), відповідно до якої покупець та продавець погодили наступні умови поставки: найменування товару - яблука свіжі; код товару - ;одиниця виміру - кг; кількість - 20000; валюта платежу - USD; ціна за одиницю - 0.980 дол. США; сума партії - 19 600 дол. США; умови поставки - DAP Ташкент; строк поставки - 7 днів; умови оплати - 100% передплата.

На виконання умов договору відповідачем виставлено позивачу інвойс №1 від 27.02.2020 на оплату (рахунок), у якому зазначені попередні дані про товар, що поставляється згідно з положеннями специфікації № 1 на загальнусуму 19600,00 дол. США (а.с. 14).

02.03.2020 на виконання умов договору та специфікації №1 позивачем на рахунок відповідача було перераховано попередню оплату у розмірі 9800,00 доларів США, що підтверджується Дебетовим меморіальним ордером № ВТ581792 від 02.03.2020 на суму 9800,00 доларів США , з призначенням платежу: « 51011 payment as per contract №О2702 dd 27.02.2020 for the fresh apples» (а.с. 15).

За доводами позивача, у зв`язку з не здійсненням контрагентами позивача своєчасного розрахунку, останній не мав фінансової можливості здійснити перерахунок іншої частини попередньої оплати на виконання умов договору та специфікації №1, а тому 12.03.2020 позивач запропонував відповідачу повернути аванс, сплачений 02.03.2020 та припинити зобов`язання за договором.

17.03.2020 відповідач повідомив позивача про те, що відповідач зможе повернути авансовий платіж через 21 (двадцять один) день.

Станом на дату подання позову відповідач авансовий платіж не повернув.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

04.02.2021 позивач надіслав відповідачу претензію №1 від 04.02.2021 про повернення попередньої оплати за договором кулівлі-продажу № 2702 від 27.02.2020 (а.с. 16-18)

25.02.2021 позивач отримав повернення поштового відправлення у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 19, зворот).

Як зазначив позивач, між покупцем та продавцем жодних додаткових угод щодо продовження строку дії договору укладено не було, а тому термін його дії закінчився 31.12.2020. Жодної поставки товару відповідачем не здійснено. 10.12.2020 відповідачем змінено адресу підприємства з м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 24, офіс 206 на м. Чернігів, вул. П?ятницька, буд. 94, кв. 55, а 08.02.2021 юридичну особу перереєстровано на іншого власника (Розенко О.О.), що свідчить про втрату зацікавленості у виконанні умов договору. У підтвердження викладено позивачем додано відомості щодо зімін реєстаційної інформації.

Відповідачем сума попередньої оплати у сумі 9800,00 доларів США не повернута, внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Відповідач під час судового розгляду справи вказані обставини не спростував, а також не скористався правом участі у судових засіданнях свого повноважного представника.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Укладений між сторонами договір купівлі-продажу №2702 від 27.02.2020 за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності з ч. 1,2 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами доведено факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу №2702 від 27.02.2020 та специфікації №1 від 27.02.2020. до договору, відповідно до умов якої сторонами перебачена 100% попередня оплата товару.

Також доведеними є факт виставлення відповідачем позивачу інвойсу №1 від 27.02.2020 на оплату (рахунок) на загальну суму 19600,00 дол. США та внесення позивачем на рахунок відповідача частини передплати за договором купівлі-продажу №2702 від 27.02.2020 у сумі 9800,00 доларів США, з призначенням платежу: « 51011 payment as per contract №О2702 dd 27.02.2020 for the fresh apples», що відповідачем у справі не спростовано.

Докази поставки товару у матеріалах справи відсутні.

Термін дії договору сторонами не продовжувався, а тому припинив свою дію 31.12.2020.

Претензія про повернення попередньої оплати залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Станом на дату подання позову відповідач авансовий платіж не повернув.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Згідно положень чинного законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Таким чином, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17, а також у п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

Станом на день розгляду справи відповідачем не надано доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 9800,00 доларів США.

Згідно із ч. 2 ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Суд зазначає, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями у її використанні, як платіжного засобу, проте, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті, що відповідає висновкам наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №761/12665/14-ц.

Висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справах № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) та № 373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18), від 23.10.2019 у справі №723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19).

Зазначення ціни позову про стягнення іноземної валюти в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, здійснюється з метою визначання належної до сплати суми судового збору (ч. 1 ст. 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням викладеного вище є обґрунтованою вимога позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за товар у розмірі 9800,00 доларів США.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР АГРО", вул. Пятницька, 94, кв. 55, м. Чернігів, 14005, код 43463820 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "JasminMS", вул. Єркін, 11, м. Кува, Кувинський район, Ферганська область, Республіка Узбекистан, 713910, адреса для листування: Адвокатське бюро "Олександра Ващишина", вул. Орлова, 47, офіс 3, м. Рівне, 33027, ІПН 307172675, передплату у сумі 9800,00 доларів США.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСТОР АГРО", вул. Пятницька, 94, кв. 55, м. Чернігів, 14005, код 43463820 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "JasminMS", вул. Єркін, 11, м. Кува, Кувинський район, Ферганська область, Республіка Узбекистан, 713910, адреса для листування: Адвокатське бюро "Олександра Ващишина", вул. Орлова, 47, офіс 3, м. Рівне, 33027, ІПН 307172675, судовий збір у сумі 4073 грн. 37 коп.

У судовому засіданні 27.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 29.04.2021.

Суддя Демидова М.О.