ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/1271/21

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» (02088, м. Київ, вул. Лісова, буд. 80, ідентифікаційний код 25587911) від 27.04.2021 про забезпечення позову (до подання позовної заяви),

особа, що може отримати статус відповідача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (03039, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 50, ідентифікаційний код 43173325)

особа, що може отримати статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069)

без виклику представників,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2021 товариство з обмеженою відповідальністю «Пілот» звернулось до господарського суду Київської області із заявою від 27.04.2021 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд:

- прийняти та задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» про забезпечення позову;

- заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та іншим особам вчиняти дії щодо звільнення товариством з обмеженою відповідальністю «Пілот» державного нерухомого майна частини нежитлового приміщення № 226, загальною площею 3,7 кв.м, розміщеного на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578) за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, а також вчиняти інші дії щодо створення товариству з обмеженою відповідальністю «Пілот» перешкод у користуванні таким майном.

Заявник вказує, що має намір звернутися з позовом про:

1) визнання недійсним правочину відмови Регіонального відділення ФДМУ від договору оренди, оформленого листом №50-0202-1512 від 05.04.2021.

2) зобов`язання Регіонального відділення ФДМУ провести перерахунок орендної плати за Договором оренди за період з 12.03.2020 по день прийняття рішення у справі, враховуючи звільнення Заявника від орендної плати Постановою КМУ №611 від 15.07.2020.

Заявник вказує, що з метою здійснення туроператорської діяльності (продаж послуг перевезення пасажирів-туристів, а саме продаж авіа та залізничних квитків) 24.10.2018 між ТОВ «Пілот» та РВ ФДМУ по Київській області було укладено договір № 2177 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, згідно з яким заявнику було передано в строкове платне користування державне нерухоме майно частину нежитлового приміщення № 226 загальною площею 3,7 кв. м, розміщене на третьому поверсі пасажирського терміналу «D» (інв. № 47578) за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, яке перебуває на балансі державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Майно передано в оренду з метою розміщення каси з продажу авіаквитків та залізничних квитків.

Проте, 11.03.2020 Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу, у зв`язку із чим Постановою Кабінету Міністрів України з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, який триває і на сьогодні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2020 № 228 заборонено прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення осіб, які здійснюють подорож з туристичною метою. У зв`язку із вказаними обставинами, постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» на період дії карантину ( з дати його встановлення) звільнено від орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема, орендарів, що орендують приміщення з метою здійснення туроператорської діяльності.

Таким чином, заявник вказує, що він як туроператор, який користується державним нерухомим майном з метою здійснення туроператорської діяльності (реалізація послуг перевезення пасажирів-туристів, а саме продаж авіа та залізничних квитків), звільнений від орендної плати за договором оренди з 12.03.2020 та до моменту скасування карантину.

У зв`язку із цим, як стверджує заявник, останній неодноразово звертався до Регіонального відділення Фонду державного майна України, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України з вимогою про відповідний перерахунок за договором оренди з урахуванням постанови КМУ від 15.07.2020 № 611. Проте, РВ ФДМУ та ФДМ України відмовили заявнику у перерахуванні та не визнали його право на звільнення від орендної плати відповідно до постанови КМУ від 15.07.2020 № 611. Регіональне відділення ФДМУ відмовилось від договору оренди на підставі ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України, у зв`язку із наявністю у заявника заборгованості, що перевищує трьохмісячну орендну плату та складає 675 420,87 грн. З огляду на зазначене, Регіональне відділення ФДМУ вимагає від заявника повернути орендоване державне нерухоме майно.

Заявник твердить, що Регіональне відділення ФДМУ розпочало активні дії щодо звільнення заявником орендованого майна, у свою чергу звільнення заявником орендованого майна до прийняття рішення у справі за позовом, який має намір подати заявник, призведе до обмеження його господарської діяльності, а саме припинення можливості реалізовувати свої послуги в аеропорту «Бориспіль», що матиме наслідком зменшення доходів. Також, заявник буде вимушений понести відповідні витрати для звільнення орендованого приміщення. У свою чергу, у випадку вирішення справи на користь заявника останній буде вимушений повторно звертатись із позовними заявами про відшкодування вказаних втрат.

Таким чином, невжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони Регіональному відділенню ФДМУ, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та іншим особам вчиняти дії щодо зобов`язання заявника звільнити нерухоме майно за договором оренди, а також вчиняти інші дії щодо створення заявнику перешкод у користуванні таким майном, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Крім того, у поданій заяві заявник зазначає про недоцільність зустрічного забезпечення, оскільки застосування вищезгаданих заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів Регіонального відділення ФДМУ, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а заявник користується об`єктом оренди на законних підставах, таке забезпечення не може спричинити збитки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву та додані до неї докази, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умовою застосування судом заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що спірне майно, наявне на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві або іншим особам вчиняти певні дії.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути адекватними, співмірними та відповідати суті позовних вимог, на забезпечення яких вони вживаються.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладення виконання судового рішення та порушення законних прав заявника без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник вказує про те, що має намір подати позов до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсним правочину відмови Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від договору оренди, оформленого листом від 05.04.2021 № 50-0202-1512, та зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях провести перерахунок орендної плати за договором оренди за період з 12.03.2020 по день прийняття рішення у справі, враховуючи звільнення заявника від орендної плати постановою КМУ від 15.07.2020 № 611.

При цьому, заявник вказує, що співмірність вказаного заходу полягає у його спрямованості виключно на збереження чинних договірних відносин між заявником, Регіональним відділенням Фонду державного майна України та державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», які діють на підставі договору оренди та положень пункту 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483.

Однак, захід забезпечення у вигляді заборони вчиняти дії щодо звільнення товариством «Пілот» державного нерухомого майна не відповідає вимогам, на забезпечення яких він заявлений.

Лист-повідомлення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях від 05.04.2021 № 50-02025-1512 про відмову від договору оренди разом з вимогою до заявника протягом трьох робочих днів повернути орендоване майно балансоотримувачу державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» не є правочином (ст.202 ЦК України), який може бути визнаний недійсним у судовому порядку, та не має характеру обов`язкового для виконання акту.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на фактичне вилучення у позивача як спірного приміщення, так і фактичного перешкоджання його господарській діяльності, у зв`язку з чим позивачем не доведено негайної необхідності вживати невідкладних та термінових заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Фактично заява про забезпечення позову від 27.04.2021 подана не на забезпечення вимог заявника про зобов`язання здійснити перерахунок орендної плати, а на упередження подання Регіональним відділенням ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та/або ДП «МА «Бориспіль» позову до ТОВ «Пілот» про стягнення орендної плати та повернення орендованого майна, що не відповідає змісту правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку, що заявником не наведено належних доказів на підтвердження своїх вимог, викладених у заяві про забезпечення позову, заявлені заходи забезпечення позову не є адекватними та співмірними сформульованим у заяві позовним вимогам, які має намір подати заявник, у зв`язку з чим заява ТОВ «Пілот» про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Пілот» про забезпечення позову (до подання позовної заяви) від 27.04.2021 залишити без задоволення.

Ухвала господарського суду про відмову у забезпеченні позову в порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 та ч. 8 ст. 140 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом строків, передбачених ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 29.04.2021.

Суддя О.В. Конюх