ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року Справа № 821/2141/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря судового засідання Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства "Деметра-2010", , вул. Суворова, 12, кв. 3, смт. Новотроїцьке Новотроїцького району Херсонської області,

до: Головного управління Держгеокадастру України у Херсонській області, , вул. Університетська, 136-а, м. Херсон,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новотроїцька районна державна адміністрація, , вул. Леніна, 73, смт. Новотроїцьке Новотроїцького району Херсонської області,

про визнання незаконним та скасування наказу в частині та зобов`язання внести зміни в договір,

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Собчук О.В., ордер серія ВТ № 1010656 виданий 18.03.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХС № 000287 видане 25.01.2021, довіреність б/н від 02.01.2020,

від відповідача: Попкова Ю.П., Виписка з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ № 79 від 19.02.2021,

від третьої особи: не з`явився,

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство "Деметра - 2010" 26.12.2016 звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Херсонській області, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача визначено Новотроїцьку районну державну адміністрацію.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року, касаційну скаргу ФГ "Деметра - 2010" задоволено частково, скасовано постанову та ухвалу попередніх інстанцій, закрито провадження у справі №821/2141/16.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року, клопотання ФГ "Деметра - 2010" про направлення за встановленою юрисдикцією справи № 821/2141/16 задоволено, справу № 821/2141/16 передано до Господарського суду Херсонської області.

Ухвалою від 18.02.2021 суд постановив прийняти позовну заяву та справу № 821/2141/16 до свого провадження, відкрив провадження у справі за правилами господарського судочинства за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання по справі для усіх учасників процесу в режимі відеоконференцзв`язку поза межами суду на 18.03.2021 року, встановив Відповідачу та третій особі строк до 09.03.2021 для подання суду письмового відзиву (заперечення) на позовну заяву, запропонував Позивачу в строк до 15.03.2021 надати додаткові пояснення щодо правових підстав позову з огляду на встановлену Верховним Судом юрисдикцію господарського судочинства та наведені цій постанові правові висновки.

Ухвалою від 18.03.2021 суд відклав підготовче засідання, призначив підготовче засідання на 08.04.2021 року, про що повідомив відповідача та третю особу, встановив позивачеві строк для надання відповіді на відзив до 26.03.2021, а відповідачеві - заперечення (за наявності) до 02.04.2021 року.

До суду 09.03.2021 надійшла заява позивача по суті справи (додаткові пояснення, том 2 а.с. 17), в якій він зазначив, що раніше заявлені вимоги підтримує, виклав їх у заяві.

Також позивачем до суду 02.04.2021 надано відповідь на відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зокрема:

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №21-5170/18-16-СГ від 29.09.2016 року про припинення громадянину ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 47,6777 га, у зв`язку із смертю, та повернення земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, до земель запасу Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області внести зміни до договору оренди земель сільськогосподарського призначення від 01.06.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та Новотроїцькою РДА, в частині орендаря, замінивши його з ОСОБА_1 на ФГ «Деметра - 2010»;

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.02.2017 року №51/0/7-17 про внесення змін до наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області від 23.10.2014 року №21-81/19-14 «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» в частині включення до переліку вільних земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, та додаток №2 до вказаного наказу під назвою «Перелік вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» в частині визначення лоту №122 земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради і додаток до вказаного наказу під назвою «Орієнтовне місце розташування земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги» в частині зазначення такою, що виставлена на земельні торги, земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради.

Відповідачем 18.03.2021 надано до суду відзив на позовну заяву (том 2 а.с. 29) та 20.04.2021 заперечення на відповідь на відзив, проти позову заперечує.

Третя особа Новотроїцька РДА заяв по суті справи або з процесуальних питань не надала, в судове засідання 18.03.2021, 08.04.2021 та 20.04.2021 представник не з`являвся, про причини такої поведінки Новотроїцька РДА не повідомила.

У зв`язку із відсутністю правового інтересу, зважаючи, що Новотроїцька РДА, яка за договором оренди земель сільськогосподарського призначення від 01.06.2010 року була орендодавцем, з 01.01.2013 року не здійснює повноважень розпорядника земель державної власності, а ці повноваження із вказаної дати перейшли до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, суд ухвалив розглядати справу за відсутності заяв цієї третьої особи та її представника.

В судовому засіданні 20.04.2021 представник відповідача заявила клопотання про залучення до участі у справі у якості належного відповідача Новотроїцької селищної ради Херсонської області, що обґрунтовувалося тим, що до місцевої ради відповідачем передано з державної власності до комунальної власності земельну ділянку, що є об`єктом оренди за спірним договором оренди від 01.06.2010 року.

Протокольною ухвалою суд залишив заявлене клопотання без задоволення, виходячи з предмету та підстав спору, які не стосуються прав або обов`язків Новотроїцької селищної ради Херсонської області, а також наданих позивачем доказів, знаходженням справи на стадії розгляду її по суті.

Судом, після виходу з нарадчої кімнати вступна та резолютивна частини рішення не проголошено через нез`явлення представників сторін.

І. Позиція позивача:

Представник позивача в судових засіданнях підтримав у повному обсязі заявлені вимоги, обґрунтовуючи тим, що з метою створення фермерського господарства 01.06.2010 року гр. ОСОБА_1 було укладено з Новотроїцькою РДА договір оренди земель сільськогосподарського призначення, а саме земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради. Вказану земельну ділянку ОСОБА_1 отримав в оренду саме з метою створення фермерського господарства, що підтверджується положеннями зазначеного договору. Надалі ОСОБА_1 створено Фермерське господарство "Деметра - 2010", про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, метою якого було ведення фермерського господарства на вказаній земельній ділянці та передав до складеного капіталу ФГ "Деметра - 2010" право оренди земельної ділянки площею 47.6777 га ріллі кадастровий номер номер :04:101:0023.

У зв`язку з створенням фермерського господарства ОСОБА_1 мав подати Новотроїцькій РДА нову редакцію договору оренди цієї земельної ділянки від 01.06.2010 року, з внесеними в нього змінами в частині орендаря, змінивши орендаря з фізичної особи громадянина України ОСОБА_1 на ФГ "Деметра - 2010". Однак, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Позивач вказав, що господарство і після смерті ОСОБА_1 користувалося правами та виконувало обов`язки орендаря зазначеної земельної ділянки. Зокрема, обробляло земельну ділянку площею 47, 6777 га та сплачувало орендну плату.

У зв`язку з вказаним вважає, що право оренди земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі розташованої на території Новотроїцької селищної ради, яке виникло з договору оренди від 01.06.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та Новотроїцькою РДА, належить Фермерському господарству "Деметра - 2010", саме воно декларує володіння цією земельною ділянкою з моменту створення, сплачує податки за цю землю, користується нею та звітує про її використання перед органами державної влади.

Голова ФГ "Деметра-2010" зверталась до відповідача із заявами про внесення змін в договір оренди землі, змінивши назву орендаря з фізичної особи-голови фермерського господарства ОСОБА_1 на ФГ "Деметра - 2010".

Вважає дії відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та листи № 8539/2-16-СГ від 28.11.2016 року, якими відповідач відмовив у внесенні змін до договору оренди від 01.06.2010 року та повідомив, що наказом Ж21-5170/18-16-СГ від 29.09.2016 року припинено право оренди вказаної земельної ділянки у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 та повернуто зазначену земельну ділянку до земель запасу Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області протиправними, просить позов задовольнити.

Надаючи відповідь на відзив позивач зазначив таке.

Щодо тверджень Відповідача зазначених у Відзиві на позовну заяву.

Так, стверджуючи про правомірність оскаржуваних наказів Відповідач посилається на той факт, що після смерті засновника ФГ «Деметра-2010» право оренди на земельну ділянку площею 47,6777 га ріллі кадастровий номер :04:101:0023 розташованої на території Новотроїцької селищної ради ніхто не успадкував, а отже Відповідач правомірно прийняв оскаржувані накази.

Проте, ФГ «Деметра-2010» у позовній заяві та у поясненнях поданих до Господарського суду Херсонської області не зазначалось про спадкування кимсь права оренди на зазначену земельну ділянку після смерті засновника ФГ «Деметра-2010».

Позиція ФГ «Деметра-2010» стосовно набуття статусу орендаря цілком узгоджується з правовою позицією висловленою не однократно Великою Палатою Верховного Суду з приводу застосування статей 1. 5. 7, 8. 12 Закону України «Про Фермерське господарство» яка свідчить про наступне: «після укладення договору оренди земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалася, і смерть даного громадянина не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою фермерським господарством».

Зокрема, переглядаючи справу та застосовуючи положення статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про Фермерське господарство» у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 992/989/18 суд дійшов наступних висновків: «що після укладення договору оренди земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалася».

Аналогічні правові позиції висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц та від 12 грудня 2018 року № 388/1103/16-ц.

Крім того, під час розгляду справи №992/989/18 стосовно підстав для припинення права користування земельною ділянкою фермерським господарством Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного висновку: «з викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві (як чинному на момент створення СФГ «Берізка», так і з 01 січня 2002 року й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника СФГ відсутня.

Адже правове становище СФГ як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єкткості як юридичної особи. Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Звідси у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності Фермерського господарства у встановленому порядку».

Вказаний правовий висновок цілком збігається з позицією Фермерського господарства «Деметра-2010» по справі №821/2141/16.

Таким чином, наразі існує стала судова практика в аналогічних спорах з управліннями Держгеокадастру, яка свідчить про правомірність позиції нашого господарства щодо обставин справи в тому числі щодо заявлених позовних вимог.

ІІ. Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, в яких проти позову заперечує, свою позицію виклав так.

Відповідач зазначає, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області вважає доводи Позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У 2010 році між Новотроїцькою районною державною адміністрацією та гр. ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 47,6777 га, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Новотроїдького району Херсонської області, терміном на десять років. Вказаний договір зареєстровано 29.12.2010 за № 4АА 72700207.

У зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , його донька 08.12.2014 ОСОБА_2 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 47,6777 га для ведення фермерського господарства на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району, але в Статуті ФГ «Деметра-2010» не вказана спірна земельна ділянка, адже право володіння та користування земельною ділянкою фермерським господарством було похідним від права фізичної особи.

ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом від 22.01.2015 року за № 19-21-0.102-120/15-15-СГ ОСОБА_2 запропоновано надати до клопотання свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) або інформацію від нотаріуса про відсутність інших спадкоємців та агрохімічний паспорт поля. Проте, останньою документів своєчасно надано до Головного управління не було.

Заявницею, як вважає відповідач, порушено процедуру переукладання договору оренди землі на предмет коректної зміни сторони по договору шляхом укладання додаткової угоди. Оскільки автоматичного Переходу права на земельну ділянку від фізичної особи до юридичної особи законодавством не передбачено.

11.10.2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до Головного управління із заявою щодо внесення змін до договору оренди землі сільськогосподарського призначення, укладеного 01.06.2010 року між Новотроїцькою РДА та ОСОБА_1 , визначивши орендарем земельної ділянки зовсім іншу особу, а саме юридичну особу ФГ "Деметра-2010". До заяви додано копії свідоцтв про спадщину за законом від 08.12.2015 року, які зареєстровані в реєстрі за № 732,733, 734.

Правомірності переходу права користування спірною земельною ділянкою до юридичної особи ФГ «Деметра-2010», яка фактично перебувала у користуванні громадянина, (який помер) є помилковою, оскільки норми діючого профільного земельного законодавства України не передбачають автоматичний перехід права користування чи визнання за юридичною особою права користування земельною ділянкою, яка належала за життя іншій фізичній особі.

Пунктом 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі припиняється в разі смерті Фізичної особи орендаря.

Листом від 28.11.2016р. №18539/2-1б-СГ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області позивачу відмовило у внесенні змін до договору оренди від 01.06.2010 року.

Також стаття 5 ПКУ регламентує, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, шо виникли з моменту набрання ним чинності.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про оренду землі» право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, проте пунктом 40 договору оренди від 01.06.2010 передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її в дієздатності за рішенням суду, не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують, цю земельну ділянку разом з орендарем.

Статтями 526, 598 та 629, Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання за ним мають виконуватись належним чином і припиняються на підставах, встановлених договором чи законом.

За таких підстав, як стверджує ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, ним правомірно відмовлено позивачу у внесенні змін до договору оренди земель сільськогосподарського призначення від 01.06.2010 року та правомірно винесено наказ від 29 вересня 2016 року № 21-5170/18 Аб-СГ.

Відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 Цивільного кодексу України визначено, що ця прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1298 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, керуючись пунктом 40 договору оренди землі від 29.12.2010 року № 4АА72700207 та у зв`язку з тим що спадкоємцями протягом одного року не вжито та не надано свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області видано наказ про припинення права оренди зазначеної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 124, 135, 136 Земельного кодекс України ФГ «Деметра-2010» мала набути право оренди на земельну ділянку лише шляхом укладання договору на підставі проведення земельних торгів.

Разом з тим, як вважає відповідач, 12.05.2017 під час проведення перевірки державним інспектором Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки державної власності площею 47,6777 га.

15.11.2017 відносно голови ФГ «Деметра-2010» ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 48-ДКУО1-57П/07/01/-17 за статтею 53-1 КУпАП та розраховано шкоду, що становить 79 015,20 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 25.02.2020 і постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 у справі 923/657/18 було визнано самовільне зайняття земельної ділянки ФГ «Деметра-2010» та вирішено стягнута на користь держави кошти за заподіяну шкоду. Касаційним господарським судом у складу Верховного суду від 22.06.2020 по цій же справі було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФГ «Деметра-2010» на ті ж самі судові рішення.

Також зазначено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області 29.09.2016 року прийнято наказ №21-5170/18-16-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки", яким припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 47, 6777 га, надане ОСОБА_1 згідно договору оренди землі, зареєстрованого у Новотроїцькому відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 29.12.2010 №4АА01061-07, розташованої за межами населених' пунктів на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, у зв`язку зі смертю користувача земельної ділянки. Повернуто земельну ділянку площею 47,6777 га до земель запасу Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області.

Відповідна правова позиція міститься у правових висновках, зроблених Великою Палатою Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №. 372/5635/13-ц (Провадження № 14-122цс18).

Так, Верховний Суд зазначив, що суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний ЗКУ серед підстав набуття права на землю у громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки. Крім того, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» визнаються державою.

Також відповідач зазначає, що відповідно до пропозицій Відділу Держгеокадастру у Новотроїцькому районі Херсонської області, наданих листом від 28.11.2016 № 22-2117-99.5-996/2-16, земельна ділянка площею 47,6777 га (кадастровий номер :04:101:0023), розташована за межами населених пунктів на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, наказом Головного управління від 03.02.2017 № 51/0/7-17 була включена до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону (лот № 122).

Згідно з частиною другою статті 125 ЗК України право на ореаду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України "Про оренду землі").

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (статті 20 Закону України "Про оренду землі").

Від 26.06.2017 ФГ «Деметра-2010» брала участь у земельних торгах з продажу права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 652445510 і:04:101:0023, загальною площею 47,677 га, за результатами яких Позивача визначено переможцем торгів. Було укладено договір оренди з Головним управлінням на підставі якого за ФГ «Деметра-2010» зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.07.2012 право оренди земельної ділянки за реєстраційним № 21195064.

Фактично, в Договір, в який Позивач бажає внести зміни, припинений наказом від 29.09.2016 року №21-5170/18-16-СГ у зв`язку зі смертю орендаря, а право оренди земельної ділянки, яка була предметом Договору, реалізоване на земельних торгах у формі аукціону. Також відповідач зазначає, що відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим . Кодексом або за результатами аукціону.

На думку відповідача підписання протоколу є юридичним фактом завершення земельних торгів за лотом та підтвердженням згоди переможця з умовами купівлі права оренди.

Договір оренди землі, укладений з позивачем 26.06.2017 як з переможцем земельних торгів ФГ «Деметрою-2010» в особі керівника ОСОБА_2 та Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області, містить всі істотні умови, ті передбачені статтею 15 ЗУ «Про оренду землі» та повністю відповідає вимогам Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ від 03.03.2004 № 220. Набуте позивачем право оренди є зареєстрованим.

Аналізуючи позовні вимоги в частині скасування наказів ГУ від 29.09.2016 № 21-5170/18-16-СГ та від 03.02.2017 № 51/0/7-17 про унесення змін до наказу Головного управління Держземагенства у Херсонській області від 23.10.2014 № 21-81/19-14 Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області вважає таким, що суперечить нормам чинного законодавства України адже фактично Позивач просить розірвати існуючий договір оренди від 26.06.2017 заявленими позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог ФГ «Деметра-2010».

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

Розглянувши подані заяви по тсуті справи, документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.06.2010 року між ОСОБА_1 , як Орендарем, та Новотроїцькою РДА Херсонської області, як Орендодавцем, укладено договір оренди земель сільськогосподарського призначення, яким Орендодавець передав Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташовану на території Новотроїцької селищної ради для ведення фермерського господарства. Строк дії договору - 10 років. Договір зареєстровано у Новотроїцькому районному відділі Херсонського регіонального Центру ДЗК, в Державному реєстрі земель вчинено запис про це за № 4АА72700207 від 29 грудня 2010 року (том 1 а.с. 15-29).

27.04.2011 року ОСОБА_1 створив фермерське господарство «Деметра - 2010», ідентифікаційний код юридичної особи 37352966, про що внесено запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (том 1 а.с. 11-14).

23.05.2012 року на загальних зборах ФГ «Деметра - 2010», оформлене протоколом № 1, було вирішено прийняти до членом фермерського господарства дочку ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яку призначено головою ФГ «Деметра - 2010» (том 1 а.с. 30).

У зв`язку з смертю ОСОБА_1 , новий голова ФГ «Деметра - 2010», що використовував орендовану земельну ділянку, ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 47,6777 га для ведення фермерського господарства на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району, змінивши сторону договору оренди з громадянина ОСОБА_1 на юридичну особу - ФГ «Деметра - 2010» (а.с. 96-97).

Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області листом від 22.01.2015 року за № 19-21-0.102-120/15-15-СГ (а.с. 64) ОСОБА_2 запропоновано надати свідоцтво про право на спадщину за законом (заповітом) або інформацію від нотаріуса про відсутність інших спадкоємців та агрохімічний паспорт поля.

Суд зазначає, що наведеним листом від 22.01.2015 року за № 19-21-0.102-120/15-15-СГ (а.с. 64) Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області не відмовило ОСОБА_2 у внесенні змін до договору, не вказувало про наявність законодавчих перешкод у внесенні запропонованих змін щодо особи орендаря, запропоновано надати додатково документи, які є необхідними для реалізації права юридичною особою - ФГ «Деметра-2010».

11.10.2016 року ОСОБА_2 повторно звернулася до відповідача із заявою щодо внесення змін до договору оренди землі сільськогосподарського призначення, укладеного 01.06.2010 року між Новотроїцькою РДА та ОСОБА_1 на юридичну особу, зазначивши орендарем земельної ділянки ФГ «Деметра-2010». До заяви додано копії документів, які вимагав відповідач - свідоцтва про спадщину за законом від 08.12.2015 року (видані на ім`я громадянки ОСОБА_2 ), які зареєстровані в реєстрі за № 732,733, 734 (а.с. 98-100).

Таким чином, суд вважає доведеним факт успадкування ОСОБА_2 майна та прав померлого ОСОБА_1 , який юридично є орендарем земельної ділянки.

Однак, листом від 28.11.2016 №18539/2-16-СГ (том 1 а.с. 65) Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області відмовило позивачу у внесенні змін до договору оренди від 01.06.2010 року, оскільки пунктом 40 вказаного договору оренди передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її в дієздатності за рішенням суду, не переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Також зазначено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області 29.09.2016 року прийнято наказ №21-5170/18-16-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки» (том 1 а.с. 90), яким припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 47, 6777 га, надане ОСОБА_1 згідно договору оренди землі, зареєстрованого у Новотроїцькому відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 29.12.2010р. №4АА01061-07, розташованої за межами населених пунктів на території Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області, у зв`язку зі смертю користувача земельної ділянки. Повернуто земельну ділянку площею 47, 6777 га до земель запасу Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області.

З матеріалів справи також, вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області 03.02.2017 року прийнято наказ №51/0/7-17 про внесення змін до наказу ГУ Держземагенства у Херсонській області від 23.10.2014 року №21-81/19-14 «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначень і державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» (том 1 а.с. 91-93) в частині включення до переліку вільних земельних ділянок права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради та додаток №2 вказаного наказу під назвою «Перелік вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права на які виставляються на земельні торги у форі аукціону» в частині визначення лоту №122 земельної вищевказаної земельної ділянки і додаток до вказаного наказу «Орієнтовне місце розташування земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги» в частині зазначення такою, що виставлена на земельні торги - земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023.

Досліджені судом обставини вказують на те, що між сторонами цього спору виникли правовідносини з оренди земельної ділянки з метою створення фермерського господарства та використання земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Предметом спору є законність припинення права оренди земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, що знаходилася в користуванні позивача ФГ «Деметра-2010», та вилучення земельної ділянки з володіння ФГ «Деметра-2010» і передачі прав користування (оренди) цієї земельної ділянки в подальшому на земельні торги.

Норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно із частиною 5 статті 126 Земельного кодексу України (у редакції на час укладання договору оренди 01.06.2010) право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до змісту ст. 8. Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV Про фермерське господарство після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації.

Для державної реєстрації фермерського господарства голова фермерського господарства або уповноважена ним особа особисто або поштою (рекомендованим листом) подає до органу державної реєстрації:

а) засновницькі документи (установчий договір про створення фермерського господарства та Статут фермерського господарства);

б) реєстраційну картку встановленого зразка, яка є заявою про державну реєстрацію фермерського господарства;

в) копію документа, що засвідчує наявність у громадянина на праві власності чи оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Після державної реєстрації фермерське господарство одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається органами державної влади та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Звідси випливає висновок, що законодавством, чинним на момент створення Фермерського господарства «Деметра-2010», було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності Фермерського господарства. Закон визначав цільове використання земельної ділянки саме фермерським господарством як юридичною особою. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого.

У статті 1 Закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (стаття 8 Закону № 937-IV).

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Після смерті ОСОБА_1 . Фермерське господарство «Деметра-2010» здійснювало використання земельної ділянки за призначенням - для ведення фермерського господарства, сплачувало податки та подавало до контролюючих органів відповідну звітність, що підтверджується доданими та дослідженими судом доказами: податковими деклараціями з плати за землю, відомостями про наявність земельних ділянок, платіжні доручення про сплату орендної плати з юридичних осіб (а.с. 31-65). Наведені документи оформлювалися від імені юридичної особи Фермерського господарства «Деметра-2010», звітність подавалася від імені юридичної особи Фермерського господарства «Деметра-2010» на підставі договору оренди від 01.06.2010 року, платежі здійснювала юридична особа Фермерське господарство «Деметра-2010», що прямо вказує на те, що право користування земельної ділянки здійснювало за договором оренди від 01.06.2010 року

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до приписів статті 141 Земельного кодексу встановлено підстави припинення права користування земельною ділянкою, які є загальними.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Суд зазначає, що передбачених Земельним кодексом України підстав для припинення права користування земельною ділянкою позивача, відповідачем не наводиться.

Позивач зазначає, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України та абзацу другого частини другої статті 20 ГК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання наявності чи відсутності права.

Згідно приписів статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Згідно статті 31 Закону України «Про оренду землі», чинної на час прийняття спірного наказу відповідача про припинення договору оренди 29.09.2016 року, передбачено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки.

Статтею 7 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України ( 2768-14 ) та цього Закону.

Правові висновки та правові позиції Верховного Суду.

Визнаючи незаконним наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 29.09.2016 року №21-5170/18-16-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки», суд звертається також до правових, які зазначені у цій справі Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року (том 1 а.с.237-251).

Так, Верховний Суд зазначив таке.

«…Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що з комплексного аналізу норм статей 1,5,7,8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок про те, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство мало бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набути статусу юридичної особи. Із цього часу землекористувачем земельної ділянки є фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації (Постанови від 26 червня 2019 року у справі № 628/778/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 922/538/19, від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі № 606/2032/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 677Д1865/16-ц, від 27 березня 2019 року у справах № 574/381/17-ц та № 376/331/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 619/1680/17-ц).»

«Дійсно як було зазначено судами попередніх інстанцій земельне законодавство не передбачає автоматичного правонаступництва в питанні землекористування, проте надає можливість такого вирішення шляхом досягнення домовленостей та подальшим їх відтворенням в умовах договору оренди.»

«З огляду на вище наведені положення законодавства, неврегульованим в даній ситуації лишається лише питання реалізації такого правонаступництва, оскільки законодавством не визначено правового механізму переходу такого права від фізичної особи до фермерського господарства, проте чітко окреслено появу такого права за новоствореною юридичною особою (фермерським господарством), за умови дотримання відповідних вимог, визначених в статтях і, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство».

Проте наявність такого права сама по собі унеможливлює подальший розвиток правовідносин навколо цієї ділянки поза вирішення питання з новим землекористувачем (фермерським господарством) з цього приводу, оскільки його право в цьому питанні набуває підвищеної пріоритетності і з метою уникнення певних спірних юридичних моментів у майбутньому, потребує відповідного врегулювання між власником (розпорядником) землі та новим землекористувачем, право якого набуте, натомість не реалізоване на підставі та у спосіб, визначений законодавством.

Отже в даному випадку виникає певна правова прогалина в питанні врегулювання відносин правонаступництва в площині реалізації правового механізму існування фермерських господарств, з огляду на ту обставину, що створення цього типу юридичної особи знаходиться у прямій залежності від наявності у засновників речового права на земельну ділянку.

Це спірне питання було частково вирішене в постанові Великої палати Верховного суду від З0 червня 2020 року по справі № 927/79/19.

У пункті 6.16. зазначеної постанови вказано, що право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом № 1952-ІУ, на підставі договору оренди землі та інших документів, що згідно із законодавством підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Згідно пункту 6.17. даної постанови, після проведення державної реєстрації фермерського господарства та переходу до нього в силу вищенаведених норм Закону № 973-ІУ прав і обов`язків орендаря земельної ділянки за договором оренди землі таке господарство звертається до державного реєстратора для проведення державної реєстрації відповідного права оренди на підставі поданого ним договору оренди землі державної та комунальної власності, укладеного засновником цього фермерського господарства.

Крім того Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 червня 2020 року у справі № 922/989/18 відступила від висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17 та зазначила, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) (далі СФГ) до нього переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника.

Велика Палата зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства.

Отже Велика Палата Верховного суду у наведених постановах вирішила цей правовий недолік, розтлумачивши необхідну поведінку зацікавленої особи при виникненні спірної ситуації, вказавши, що з моменту реєстрації ФГ, воно набуває статусу нового землекористувача, право оренди якого потребує необхідного оформлення шляхом звернення до державного реєстратора з цього приводу, з урахуванням тої обставини, що у разі смерті громадянина - засновника фермерського господарства право постійного користування земельною ділянкою зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після його створення.»

Висновки господарського суду.

В той же час, у цій справі правовідносини між сторонами регулюються договором оренди землі та законодавством про оренду землі, яким за внутрішнім переконанням суду питання переходу права оренди до спадкоємців або інших осіб, зокрема до фермерського господарства врегульовано.

Однак, в судовій практиці наявним нормам права не надавалася правова оцінка з позицій принципу верховенства права та у світлі інших норм, на які суд звертає увагу.

Погоджуючись з висновком Верховного суду, що спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства, суд виходить з іншого розуміння права, яке закладено і прямо випливає із норм Закону України «Про оренду землі» стосовно предмета спадкування та предмета оренди, які, на переконання суду, слід розмежувати та дослідити.

Частина 1 статті 7 Закону України «Про оренду землі».

Стаття 7. Перехід права на оренду земельної ділянки

Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України (2768-14) та цього Закону.

Суд доходить висновку про необхідність тлумачення у цій справі норм ст. 7 та ст. 31 Закону України «Про оренду землі», якими врегульовано питання переходу права оренди, та які неправильно розуміються у практиці орендних відносин, зокрема відповідачем ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, який приймаючи оспорений наказ про припинення права оренди, розтлумачив норму про перехід права оренди землі до спадкокоємців, вдавшись до вузького тлумачення цих норм, виходячи з того, що спадкоємцями ніби-то має бути успадковане право оренди після смерті спадкодавця (батька членів ФГ). Відповідач виходив з того, що законодавством прямо не передбачено спадкування права оренди земель державної чи комунальної власності. В цьому, як вбачається судом, криється помилка у правозастосуванні органом державного управління ГУ Держгеокадастру у Херсонській області норм законодавства, що призвело його до суперечливої поведінки: у своєму листуванні із спадкоємицею померлого орендаря з вимогою надати докази спадкування; відмові спадкоємиці як голові фермерського господарства та позивачеві в оформленні права оренди.

Отже, суд зазначає, що за змістом наведених норм ст. 7 та ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено в імперативній формі, що до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем за їх згодою переходить право користування (в даному випадку право оренди) земельної ділянки.

Поняття особи розкривається в національному законодавстві такми нормами Цивільного кодексу.

Стаття 2. Учасники цивільних відносин

1. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).

Стаття 24. Поняття фізичної особи

1. Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Стаття 80. Поняття юридичної особи

1. Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

При цьому, суд зазначає, що законодавець застосовує у множині загальне поняття «ОСОБА», до яких може переходити право оренди, не вказуючи, що такими ОСОБАМИ можуть бути лише фізичні особи. Отже, суд висновує, що ОСОБОЮ, яка може отримати право оренди за своєю заявою (до неї переходить право оренди) є також і юридична особа. Зокрема, такою особою може бути Фермерське господарство, яке використовувало фактично цю земельну ділянку. Про це прямо зазначається у законі.

Вирішення питання про можливість реалізації такого права юридичною особою як набуття права оренди за померлим головою фермерського господарства створеним ним же фермерським господарством законодавець, відповідно до ст. 7 Закону, ставить лише у залежність від такого: якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Суд зазначає, що як відповідно до Земельного кодексу України, так до норм Закону України «Про оренду землі» орендарем земельної ділянки (ст. 5) можуть бути громадяни і юридичні особи України.

Отже, з наведеного суд доходить висновку, що вказане право юридичної особи Фермерського господарства «Деметра-2010» на набуття права оренди є порушеними діями і рішеннями відповідача, через відмову укласти угоду про заміну сторони у зобов`язанні з оренди землі за договором оренди від 01.06.2010 року замість померлого ОСОБА_1 на Фермерське господарство «Деметра-2010», яке використовувало цю земельну ділянку разом з орендарем.

Таким самим правом набуття права оренди через перехід такого права, відповідно до статті 7 Закону «Про оренду землі», володіють спадкоємці, діти померлого орендаря ОСОБА_1 . Дочкою і спадкоємицею ОСОБА_1 є громадянка ОСОБА_2 , яка не відмовлялася від прийняття права оренди, яке за законом перейшло до неї після смерті батька.

Тут також суд зазначає, що законодавець для переходу права оренди земельної ділянки не зазначає про те, що право оренди успадковується. Це право не успадковується у складі спадкової маси (склад спадщини). Відповідно до наведеної норми ст. 7 Закону «Про оренду землі» передбачено інший алгоритм набуття права. Він полягає у тому, що якщо фізична особа-орендар помер, то право оренди переходить до тих осіб, які є спадкоємцями іншого майна, відмінного від права оренди цієї земельної ділянки.

Норми, що регулюють спадкове право.

Стаття 1216. Поняття спадкування

1. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217. Види спадкування

1. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218. Склад спадщини

1. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд зазначає, що у статті 7 Закону «Про оренду землі» міститься правова презумпція легітимного набуття права оренди спадкоємцями померлої фізичної особи-орендаря, через перехід такого права оренди землі державної власності, а не через отримання такого права оренди у спадок від померлою фізичної особи. Отримавши у спадок майно померлої особи, спадкоємці таким чином отримують і справи свого спадкодавця, мають право та легітимну можливість продовжувати справу свого спадкодавця (право господарювати на землі, право на бізнес), підтримувати сталість своїх родинних справ та зв`язків. Ця стаття Закону передбачає, що у разі відмови спадкоємців від отримання права оренди (небажання стати орендарями) воно (право оренди) може бути передане іншій особі в установленому законом порядку. В першу чергу такою особою, яка має право оренди після померлого, є юридична особа Фермерське господарство, що було створене померлим, та яке фактично використовувало земельну ділянку і здійснювало юридичні зв`язки з орендодавцем, контролюючими органами, сплачувало орендну плату тощо.

Юридична особа Фермерське господарство «Деметра-2010», як встановлено судом і не заперечується відповідачем, відповідно до припису ч. 1 ст. 7 Закону «Про оренду землі» виявило бажання стати орендарем земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, але отримало відмову з підстав, які не передбачені законом, а є результатом неправильного застосування норми права, що вміщена у приписах ч. 1 ст. 7 Закону «Про оренду землі».

Отже, право оренди було припинено фактично не для померлою особи орендаря ОСОБА_1 , а для його спадкоємців та для Юридично особи Фермерського господарства «Деметра-2010».

Суд зазначає, що Конституція України має найвищу юридичну силу.

Суд виходить з того, що саме таке тлумачення наведених норм закону відповідає визнаному Конституцією України і діючому в Україні принципу верховенства права (ст. 8). Таке тлумачення частини 1 статті 7 Закону «Про оренду землі» відповідає положенням статті 3 Конституції України, дозволяє захистити людину, її гідність, права і свободи людини, до чого має бути спрямована діяльність держави, зокрема суду як органу державної влади.

Припинивши право оренди, яке має перейти за законом до інших осіб, відповідач діючи від імені держави порушив волю законодавця, не застосував норму права так, як це встановлено законом.

Отже, на підставі наведеної норми-презумпції частини 1 статті 7 Закону ГУ Держгеокадастру у Херсонській області мав діяти у спосіб, що передбачений статтями 7 та 31 Закону «Про оренду землі», та у зв`язку із заявою спадкоємиці померлого орендаря ОСОБА_1 ОСОБА_2 , укласти відповідну угоду про перехід права оренди за договором від 01.06.2010 року з нею або ж з юридичною особою - Фермерським господарством «Деметра-2010».

Такий алгоритм дій випливає з гіпотези та диспозиції частини 1 статті 7 Закону «Про оренду землі» і він залежить лише від виявлення бажання (волевиявлення) спадкоємців та третіх осіб. Відповідач волевиявлення управнених осіб не виконав.

Отже, суд приходить до висновку, що діючи не у спосіб визначений законом, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області видав наказ від 29.09.2016 року №21-5170/18-16-СГ «Про припинення права оренди земельної ділянки», який порушує право позивача, є неправомірним, протизаконним, припинивши право оренди, яке набуте ОСОБА_1 згідно договору оренди землі від 01.06.2010 року, зареєстрованого у Новотроїцькому відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК 29.12.2010р. №4АА01061-07, і яке відповідно до закону перейшло юридичній особі - Фермерському господарству «Деметра-2010» за його волевиявленням.

Позов у цій частині підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Розглядаючи питання щодо інших позовних вимог суд виходить з такого.

Позивачем заявлено також такі вимоги:

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області внести зміни до договору оренди земель сільськогосподарського призначення від 01.06.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та Новотроїцькою РДА, в частині орендаря, замінивши його з ОСОБА_1 на ФГ «Деметра - 2010».

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.02.2017 року №51/0/7-17 про внесення змін до наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області від 23.10.2014 року №21-81/19-14 «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» в частині включення до переліку вільних земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, та додаток №2 до вказаного наказу під назвою «Перелік вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» в частині визначення лоту №122 земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради і додаток до вказаного наказу під назвою «Орієнтовне місце розташування земельних ділянок, включених до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги» в частині зазначення такою, що виставлена на земельні торги, земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради.

В цій частині суд погоджується з запереченнями відповідача про неможливість задоволення цих вимог через такі мотиви.

Як встановлено судом і це не оспорюється сторонами, договір оренди земель сільськогосподарського призначення від 01.06.2010 року, укладений між ОСОБА_1 та Новотроїцькою РДА не існує, право оренди за цим договором припинено. Отже позивачем обрано спосіб захисту права, який не є ефективним, не призводить до досягнення мети відновлення дії договору оренди, який припинено.

Також, вимога позивача про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.02.2017 року №51/0/7-17 про внесення змін до наказу ГУ Держземагентства у Херсонській області від 23.10.2014 року №21-81/19-14 «Про затвердження Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону» в частині включення до переліку вільних земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону також є неефективним способом захисту права, оскільки вирішення цього питання не призводить до мети, яку переслідує позивач.

В той же час, задоволення першої вимоги позивача про визнання незаконним і скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області №21-5170/18-16-СГ від 29.09.2016 року про припинення права оренди земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023, а також, в подальшому, набрання законної сили цим рішенням господарського суду надасть можливість позивачеві здійснити подальший захист своїх порушених прав.

Зокрема захисту підлягає право, які пов`язані з твердженнями та рішеннями судів про ніби-то незаконне (самовільне) зайняття земельної ділянки площею 47,6777 га, кадастровий номер :04:101:0023 спадкоємицею померлого ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Деметра-2010».

Згідно статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері господарсько-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під захистом прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не є ефективним та не відповідає змісту порушеного права і характеру правопорушення, не забезпечує поновлення порушеного права і не гарантує позивачеві можливість отримання відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Отже, суд відмовляє у задоволенні вказаних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат:

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 2756,00грн. за дві позовні вимоги. При цьому, вимога визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 03.02.2017 року №51/0/7-17 є за своєю суттю похідною від першої позовної вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача за задоволення однієї позовної вимоги.

Інші судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області №21-5170/18-16-СГ від 29.09.2016 року про припинення громадянину ОСОБА_1 права оренди земельної ділянки площею 47,6777 га, у зв`язку із смертю, та повернення земельної ділянки площею 47,6777 га ріллі, кадастровий номер :04:101:0023, розташованої на території Новотроїцької селищної ради, до земель запасу Новотроїцької селищної ради Новотроїцького району Херсонської області.

3. Судові витрати в задоволеній частині вимог покласти на відповідача.

4. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру України у Херсонській області, , вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, на користь Фермерського господарства "Деметра-2010", , вул. Суворова, 12, кв. 3, смт. Новотроїцьке Новотроїцького району Херсонської області, відшкодування судових витрат в сумі 1378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Наказ видати в установленому порядку після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

6. Судові витрати покласти на позивача.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2021

Суддя П.Д. Пригуза