ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
29 квітня 2021 року Справа № 912/3249/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Коваленко Н.М., суддів Глушкова М.С. та Тимошевської В.В.
при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву №б/н від 22.04.2021 Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви
у справі №912/3249/20 від 12.10.2020
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про визнання права власності та усунення перешкоди
ПРЕДСТАВНИКИ:
від позивача участі не брав;
від відповідача участі не брав;
від третьої особи участі не брав.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" до Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви про:
Разом із позовом надійшла заява №б/н від б/д Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" про вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою від 12.10.2020 господарський суд у складі судді Коваленко Н.М. прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №912/3249/20, ухвалив справу №912/3249/20 розглядати за правилами загального позовного провадження.
28.10.2020 від відповідача надійшов відзив за яким останній просить відмовити в задоволенні позову Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" повністю, стягнути понесені відповідачем суми судових витрат, які Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви понесло і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, з обґрунтуванням підстав такої позиції.
Ухвалою від 03.12.2020 господарський суд клопотання відповідача №б/н від 19.11.2020 про витребування доказів залишив без задоволення. Відповідь позивача №б/н від 30.11.2020 на відзив залишив без розгляду. Продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів. Оголосив перерву у підготовчому засіданні до 17.12.2020.
Ухвалою від 17.12.2020 господарський суд клопотання №б/н від 17.12.2020 позивача про витребування доказів залишив без задоволення. Пояснення №б/н від 16.12.2020 позивача залишив без розгляду. У задоволенні клопотання третьої особи про поновлення строку на подання пояснення третьої особи відмовив. Відзив №б/н від 16.02.2020 третьої особи залишив без розгляду. У задоволенні клопотання третьої особи про поновлення строку на подання заяви про витребування доказів відмовив. Клопотання №б/н від 17.12.2020 третьої особи про витребування доказів залишив без задоволення.
Ухвалою від 17.12.2020 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/3249/20 до судового розгляду по суті на 29.12.2020 - 10:00 год. Визначив наступну дату судового засідання 11:00 - 19.01.2021.
В засіданні суду 19.01.2021 оголошено перерву до 14:30 26.01.2021.
До господарського суду 25.01.2021 електронною поштою (з КЕП) надійшла заява №б/н від 22.01.2021 про відвід судді Коваленко Н.М. від розгляду справи №912/3249/20 за підписом представника позивача Кінаша А.Г. з вимогами заяву представника позивача Кінаша А.Г. про відвід судді Коваленко Н.М. у справі №912/3249/20 прийняти до розгляду та задовольнити. Відвести суддю Коваленко Н.М. від розгляду справи №912/3249/20. Розгляд справи №912/3249/20 здійснити іншим складом суду, визначеним у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.
Ухвалою від 26.01.2021 господарський суд у задоволенні заяви №б/н від 22.01.2021 представника позивача Кінаша А.Г. про відвід судді Коваленко Н.М. від розгляду справи №912/3249/20 відмовив. Постановив продовжити розгляд справи №912/3249/20 колегіально у складі трьох суддів під головуванням судді Коваленко Н.М. З метою визначення складу колегії передати справу до загального відділу (канцелярії) суду на авторозподіл. Визначив, що дата та час наступного засідання суду будуть визначені колегіально після визначення складу колегії.
За результатами автоматизованого розподілу справи №912/3249/20 визначено колегію у складі: головуючого судді - Коваленко Н.М., суддів Глушкова М.С. та Тимошевської В.В.
Ухвалою від 27.01.2021 господарський суд у складі визначеної колегії прийняв справу №912/3249/20 до свого провадження, ухвалив повторно провести підготовче провадження, підготовче засідання призначив на 11:00 25.02.2021.
У підготовчому засіданні 25.02.2021 позивач подав клопотання №б/н від 25.02.2021 про відкладення підготовчого засідання для надання можливості позивачу уточнити свою правову позицію по справі, надати повні та достовірні відомості з належною доказовою базою, до початку розгляду справи по суті.
У підготовчому засіданні суду 25.02.2021 протокольною ухвалою оголошено перерву в засіданні суду до 14:30 - 17.03.2021.
16.03.2021 позивачем подано заяву №б/н від 16.03.2021 про уточнення позовних вимог та їх зменшення у справі №9212/3249/20 у якій, відповідно до ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, містяться вимоги:
До заяви №б/н від 16.03.2021 додані додаткові докази.
У підготовчому засіданні 17.03.2021 протокольною ухвалою оголошено перерву в засіданні суду до 16:00 - 18.03.2021.
До господарського суду 02.04.2021 від відповідача надійшов відзив №б/н від 01.04.2021 на заяву про уточнення позовних вимог та їх зменшення від 16.03.2021, за яким відповідач просить суд відмовити в задоволення позову Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка", з урахуванням заяви від 16.03.2021, повністю. Стягнути понесені Управлінням Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.
Крім цього, до господарського суду 05.04.2021 надійшов лист №б/н від 01.04.2021 третьої особи, за яким остання просить відмовити в задоволені позову Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" повністю. Стягнути понесені Управлінням Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.
Ухвалою від 07.04.2021 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу №912/3249/20 до судового розгляду по суті на 19.04.2021 - 14:30 год.
Рішенням від 19.04.2021 господарський суд позов задовольнив повністю.

Визнав право власності на будівлю Свято-Успенської церкви (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1) за Релігійною організацією Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, ).

Усунув перешкоди у користуванні будівлею Свято-Успенської церкви (адреса: 28120, Кіровоградська область. Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1), що належить на праві власності Релігійній організації Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка (адреса: 28120. Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, ) шляхом виселення Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви (Код ; адреса: 28001, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 107А, ) з будівлі Свято-Успенської церкви (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1).

Стягнув з Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви (код ЄДР 35615671, вул. Кременчуцька, 107 А, м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28000) на користь Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" (код ЄДР 37187335, вул. Молодіжна, буд. 36/1, с. Успенка, Онуфріївський р-н, Кіровоградська обл., 28120) 27 012, 02 грн судового збору.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначив на 09:30 29.04.2021. Протягом п`яти днів після ухвалення рішення зобов`язав відповідача подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат з доказами їх направлення учасникам справи.

23.04.2021 відповідачем до суду подана заява №б/н від 22.04.2021, у якій містяться вимоги:

- долучити до матеріалів справи № 912/3249/20 докази, понесених Управлінням Олександрійської Єпархії УПЦ судових витрат, які пов`язані з наданням правничої допомоги адвокатом Деревінською Л.В. в суді першої інстанції, зокрема, договір від 19.10.2020, додаткова угода від 19.10.2020 до договору про надання правничої допомоги від 19.10.2020, акт виконаних робіт від 20.04.2021, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Деревінською Л.В., оригінал квитанції № 400 від 17.12.2020 про оплату послуг адвоката Деревінської Л.В. у справі № 912/3249/20;

- вирішити питання про розподіл судових витрат, які пов`язані з наданням правничої допомоги адвокатом Деревінською Л.В. в суді першої інстанції та стягнути їх в сумі 19000 грн. з позивача на користь відповідача.

В обґрунтування своєї заяви відповідач зазначив таке.

Адвокатом Деревінською Л.В., у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, заявлено про судові витрати на правничу допомогу, понесені Управлінням Олександрійської Єпархії УПЦ, у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції.

Надання вказаної правничої допомоги підтверджується договором про надання правничої допомоги від 19.10.2020, додаткової угодою від 19.10.2021 до договору від 19.10.2021, актом виконаних робіт від 20.04.2021, детальним описом робіт, квитанцією.

Квитанцією № 400 від 17.12.2020 підтверджується часткова оплата Управлінням Олександрійської Єпархії УПЦ послуг правничої допомоги у розмірі 6400 грн.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правову допомогу, пов`язану з розгляду даної справи, які відповідач поніс і які очікує понести складає 15 000 грн.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019р.у справі № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частини 9 статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Доказами зловживання позивачем та його представником процесуальними правами слугує наступне.

Позовні вимоги, з якими звернувся позивач до суду у жовтні 2020, не містили нормативно-правового обґрунтування вказаних вимог, тобто посилання на ст. 392 ЦК України, та позивачем не надано докази, за якими можна встановити набуте раніше на законних підставах право власності на будівлю.

При цьому, не надано належних доказів, які б підтверджували невизнання, оспорювання саме Єпархією права власності на будівлю, тобто, що позов подано до належного відповідача.

Крім того, виходячи із змісту заявлених на підставі ст. 387 ЦК України, вимог, заявлений позов є віндикаційним.

При цьому, позивач не надав належних, достатніх, допустимих доказів наявності права власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

Позивач, без належного правового обґрунтування та способу захисту порушеного права, заявив вимогу про визнання за Релігійною громадою права на проведення богослужінь в будівлі Свято-Успенської церкви.

Тільки після відзиву на позов від 28.10.2020, після виконання ухвали суду від 07.10.2020 та вжиті заходів до забезпечення позову 06.11.2020, в ході якого задоволені вимоги позивача щодо володіння, користування спірним майном, так як будівлю церкви та все майно, що в ньому знаходиться, передано позивачеві, ще до вирішення спору по суті, позивач 18.03.2021 змінив підставу позову на негаторний позов, просив залишити без розгляду частину своїх безпідставних вимог.

Крім того, тільки в березні 2021 надав до суду інші документи, які були відсутні на час звернення до суду, тобто отримані ним 23.02.2021, тобто в ході розгляду справи.

Тим більше, що такий розгляд справи представник позивача умисно затягував шляхом клопотань про відкладення, в зв`язку з участю у іншому процесі, необґрунтованих заяв про відвід судді.

Актом виконаних робіт від 20.04.2021, детальним описом підтверджується факт надання адвокатом та отримання відповідачем послуг на суму 19000 грн.

Зазначена сума перевищує суму, вказану в орієнтовному розрахунку судових витрат. Разом з тим, таке перевищення обґрунтовується кількістю судових засідань (11), які були проведені, в т.ч. з огляду на дії позивача, які направлені на затягування розгляду справи з метою належної правової підготовки для визначення предмету спору та його правових підстав, збирання доказів на підтвердження позовних вимог, чого відповідач не міг передбачити, визначаючи витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Підтверджений обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

У справі Бєлоусов проти України (заява №4494/07) ЄСПЛ в остаточному рішенні від 07.02.014 (п. 115) дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є фактично понесеними, оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Тож, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19000 грн, із них 6400 грн фактично сплачені, є дійсними, розумними, необхідними та співмірними зі складністю цієї справи та наданим обсягом послуг у суді першої інстанції.

Розглядаючи подану заяву відповідача, господарський суд враховує такі положення Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В силу приписів ч. 3 ст. 123 ГПК України до судових витрат належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У відзиві на позов відповідач зазначив про суму таких витрат - 15 000 грн.

Як визначено у ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач наполягає на незастосуванні такої норми, оскільки необхідно застосувати норму ч. 9 ст. 129 ГПК України за якою, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання дій позивача неправильними, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами. Такі дії не можуть тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України - залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Господарський суд, проаналізувавши доводи відповідача, не знаходить достатніх підстав для того, щоб визнати дії позивача, зазначені відповідачем, зловживанням процесуальними правами, в контексті ч. 2 ст. 43 ГПК України.

З огляду на обставини справи, доводи заяви відповідача про стягнення судових витрат, які пов`язані з наданням правничої допомоги в сумі 19 000 грн, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на позивача таких витрат відповідача на підставі ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 74, 76-77, 124, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви №б/н від 22.04.2021 Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви відмовити повністю.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники додаткового рішення направити учасникам справи.

Повний текст додаткового рішення складено 30.04.2021.

Головуючий суддя Н.М. Коваленко

Суддя М.С. Глушков

Суддя В.В. Тимошевська

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.