ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 квітня 2021 року Справа № 903/39/21

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за первісним позовом: Приватного підприємства АЙСЛАГ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ

про стягнення 152159,16 грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ

до відповідача: Приватного підприємства АЙСЛАГ

про визнання недійсним договору оренди №04-2020 від 20.05.2020

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): не прибув;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним): Іваницький В.В., ордер серія КВ №20674 від 23.03.2021;

Встановив: Позивач Приватне підприємство АЙСЛАГ звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ про стягнення 152159,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди №04-2020 від 20.05.2020, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 26.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

10.02.2021 відповідач подав зустрічну позовну заяву Приватного підприємства АЙСЛАГ, в якій просить визнати договір оренди №04-2020 від 20.05.2020 укладений між ПП АЙСЛАГ та ТзОВ СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ недійсним.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви посилається на те, що Приватне підприємство АЙСЛАГ уклавши договір оренди №04-2020 від 20.05.2020 з Товариством з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ, не надав документи, які підтверджують правову підставу використання об`єкта оренди, яка є обов`язковою для ведення ліцензованої підприємницької діяльності орендарем (відповідачем), чим увів в оману при укладенні договору оренди сторону договору (відповідача).

Ухвалою суду від 12.02.2021 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15.03.2021, прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ до Приватного підприємства АЙСЛАГ про визнання недійсним договору оренди №04-2020 від 20.05.2020 укладений між ПП АЙСЛАГ та ТзОВ СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ та об`єднано його для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 15.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.2021.

Ухвалою суду від 05.04.2021 розгляд справи по суті відкладено на 21.04.2021 на 10:00 год.

Ухвалою суду від 21.04.2021 відкладено розгляд справи по суті на 26.04.2021.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання.

Представник відповідача в судовому засіданні просить суд відмовити в первісному позові в повному об`ємі з підстав викладених у відзиві на позов, та через електронну адресу суду подав заяву за вх.№01-57/2298/21 про відмову від зустрічного позову на підставі ст. ст.46, 191 ГПК України.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

20 травня 2020 між ПП «АЙСЛАГ» (орендодавець) та ТзОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ» (орендар) був укладений договір оренди №04-2020, відповідно до якого ПП «АЙСЛАГ» передає, а ТзОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ» приймає в строкове платне користування окремо індивідуально - визначене майно: комплекс автоматизованого сховища з обладнанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий номер :02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслуговування комплексу автоматизованого сховища, та знаходиться в Рівненській області, Рівненський район, смт. Квасилів, вул. Індустріальна,4а. (п.п. 1.1 договору).

Згідно п.п. 2 .1 договору визначено, що об`єкт що орендується передається в оренду з метою використання його, як комплекс автоматизованого сховища нафтопродуктів.

Пунктами 3.1, 3.4 договору визначено, що приймання-передача об`єкта, що орендується, здійснюється за актом приймання-передачі. Об`єкт, що орендується вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання - передачі.

Згідно п.п. 4.2, 4.4 договору визначено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі і діє до 30 квітня 2023. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними.

Відповідно до пункту 5.1 договору передбачено, що розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується‚ за перший та другий місяць оренди становить 1,00 грн. (одна грн. 00 коп.), з ПДВ за кожен місяць, за третій місяць оренди розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується становить 40000,00 (сорок тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ, за четвертий місяць оренди 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ. Починаючи з п`ятого місяця оренди і до кінця строку дії даного Договору, розмір орендної плати за весь об`єкт‚ що орендується становить 95000,00 (дев`яносто п`ять тисяч грн. 00 коп.) в т.ч. ПДВ, з врахуванням індексу інфляції.

Відповідно до пункту 5.2 договору визначено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок орендаря наступним чином:

- Орендар зобов`язується сплатити Орендодавцю орендну плату за перший та останній місяць оренди протягом двох банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі Об`єкта, що орендується;

- Орендар зобов`язується сплачувати за другий і подальші місяці оренди орендну плату щомісяця до 15 числа поточного місяця.

Відповідно до пункту 10.2. Договору №04-2020 , дострокове розірвання даного договору можливе за взаємною згодою сторін, а також за ініціативою однієї із сторін в будь-який час в порядку, встановленим чинним законодавством та цим договором. Сторона, яка бажає достроково розірвати договір, повинна письмово повідомити іншу сторону про свої наміри, не менше ніж за 7 (сім) робочих днів до дати очікуваного розірвання.

20 травня 2020 року між ПП «АЙСЛАГ» та ТзОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ» був підписаний договір оренди №04-2020, відповідно до якого ПП «АЙСЛАГ» передало ТОВ «СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ» комплекс автоматизованого сховища з обладнанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий номер :02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслуговування комплексу автоматизованого сховища, та знаходиться в Рівненській області, Рівненський район, смт. Квасилів, вул. Індустріальна,4а., що підтверджується актом приймання-передачі, який скріплений печатками юридичних осіб і підписаний уповноваженими представниками сторін. (а.с.11-14)

Як слідує із матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем надано послуги відповідачу з оренди окремо індивідуально-визначеного майна - комплексу автоматизованого сховища на загальну суму 261 354,71 грн., що підтверджується актами здачі-прийнятті робіт (надання послуг) за №28, №35, №37, №53, №65, №74, №78, які також скріплені печатками юридичних осіб і підписані уповноваженими представниками сторін (а.с. 25-31)

Відповідачем на виконання умов договору №04-2020 від 20.05.2020 частково оплачено орендну плату в сумі 109 195,55 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №92 від 22.05.2020, №115 від 24.07.2020 (а.с. 14-15)

На день розгляду справи залишились несплачена сума, яка становить 152 159,16 грн.

З врахуванням пункту 10.2 договору оренди, позивач 27 жовтня 2020 звернувся до відповідача з листом про дострокове розірвання договору оренди №04-2020 та направило угоду про дострокове розірвання договору. Згідно п. 6 угоди визначено, що дана угода вступає в силу з 10 листопада 2020. (а.с.17-18)

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач користувався індивідуально - визначеним майном: комплекс автоматизованого сховища з обладнанням загальною місткістю 940 м3, що розміщений на земельній ділянці площею 0,6884 га, кадастровий номер :02:007:0319, цільове призначення для розміщення та обслуговування комплексу автоматизованого сховища, та знаходиться в Рівненській області, Рівненський район, смт. Квасилів, вул. Індустріальна,4а., переданим в оренду за договором №04-2020 від 20.05.2020, що підтверджується актом приймання - передачі майна від 20.05.2020, та актами здачі прийняття робіт, які підписані та скріплені печатками юридичних осіб (а.с. 25-31) та виконав частково зобов`язання з оплати в сумі 109 195,55 грн., заборгованість на день розгляду справи становить 152 159,16грн.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у сумі 152 159,16грн.

Доводи відповідача щодо направлення відповідачем листа №3108 від 31.08.2020 про розірвання договору, не взято до увагу суду. Порядок дострокового розірвання договору передбачено пунктом 10.2. договору №04-2020, у якому сторони визначили, що дострокове розірвання даного договору можливе за взаємною згодою сторін, а також за ініціативою однієї із сторін в будь-який час в порядку, встановленим чинним законодавством та цим договором. Сторона, яка бажає достроково розірвати договір, повинна письмово повідомити іншу сторону про свої наміри, не менше ніж за 7 (сім) робочих днів до дати очікуваного розірвання.

З врахуванням пункту 10.2 договору оренди, позивач 27 жовтня 2020 звернувся до відповідача з листом про дострокове розірвання договору оренди №04-2020 та направило угоду про дострокове розірвання договору, а тому договір слід вважати розірваним з 10.11.2020.

В заперечення позову відповідач доводить, що договір оренди від 20.05.2020 є нікчемним в силу положень ст. 793 ЦК України, оскільки договір оренди будівлі (споруди), який укладений строком більше ніж на три роки, підягає нотаріальному посвідченню. Водночас, зазначений договір сторони нотаріально не посвідчували.

Відповідно до ст. 215 ЦК України визначено, що нікчемний договір є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом, тобто коли є правова норма, яка безпосередньо визначає недійсність правочину без дотримання її вимог, а оспорюваним є той правочин, недійсність якого прямо не встановлена законом, але який у разі, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, може бути судом визнаний недійсним.

Враховуючи вище викладене, доводи відповідача про те, що спірний договір є нікчемним на підставі ст. 215 ЦК України також не взято до уваги суду, оскільки спростовується матеріалами справ.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Між тим, як вбачається з договору оренди строк на який він укладений є меншим ніж 3 роки, ( дата укладення договору 20.05.2020 та діє договір до 30.04.2023), дана обставина виключає необхідність нотаріального посвідчення спірного договору за №04-2020 та його нікчемність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову підписана уповноваженим представником відповідача Іваницьким В.В., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 22.04.2021, а відтак є підставною та підлягає задоволенню.

Отже, провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ до Приватного підприємства АЙСЛАГ про визнання недійсним договору оренди №04-2020 від 20.05.2020 підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення .

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1.Позов задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ (43000, м. Луцьк, вул. Лідавська, 2, ) на користь Приватного підприємства АЙСЛАГ (43005, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4, ) 152 159,16 грн. - заборгованості, та 2282,39 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3.Закрити провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСНА КОМПАНІЯ САБСОІЛ до Приватного підприємства АЙСЛАГ про визнання недійсним договору оренди №04-2020 від 20.05.2020, у зв`язку з відомою від позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

30.04.2021

Суддя В. М. Дем`як