ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/470/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/470/21 за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС РЕНТАЛС" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, e-mail: /

до відповідача: фізичної особи-підприємця Єрохіної Алли Олександрівни /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 /

про стягнення 106 239,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС РЕНТАЛС» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 490/21/ до фізичної особи-підприємця Єрохіної Алли Олександрівни про стягнення заборгованості за договором оренди № ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року у розмірі 106 239,32 грн., з яких:

- 16 906,32 грн. - основний борг;

- 2 928,03 грн. - інфляційне збільшення;

- 73 104,67 грн. - 150 % річних;

- 13 300,27 грн. - пеня

та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за договором оренди № ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року.

Позов пред`явлено на ст.ст. 16, 258, 526, 610, 625 ЦК України та ст.ст. 193, 232 ГК України.

У позовній заяві позивач просить справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/470/21; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 26.02.2021 року у справі № 916/470/21 направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (68702, Болградський р., м. Болград, вул. Поштова, 47, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

08.04.2021 року за вх. № 9839/21 на адресу суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке направлялося на адресу відповідача, з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.02.2021 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/470/21, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Також 19.04.2021 року засобами телефонного зв`язку секретарем судового засідання було повідомлено відповідача про розгляд справи № 916/470/21, про що свідчить відповідна телефонограма у матеріалах справи.

Оскільки обізнаний про розгляд справи в суді відповідач по справі не надав суду відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено при безпосередньому дослідженні доказів, ТОВ "Бізнес Ренталс" є власником нерухомості, площею 12645кв.м., за адресою: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.02.2018р.; індексний номер витягу: 113534740; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

01.08.2017 року між ТОВ "Бізнес Ренталс" (орендодавець) та ФОП Єрохіною А.О. (орендар, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) був укладений договір оренди №ТР/ПВ-С37, відповідно до умов якого орендодавець надає орендареві в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 16,00 кв.м. (згідно внутрішньої дислокації № С37), розташованого в Торгівельному ринку за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 110, а орендар щомісяця сплачує орендодавцю плату за користування об`єктом і відшкодовує усі витрати по оплаті спожитих комунальних послуг, відповідно умов цього договору.

Право користування об`єктом виникає у орендаря з дати укладання сторонами акту прийому-передачі об`єкту в оренду, який є невід`ємним Додатком №1 до цього договору. У акті передачі об`єкту в оренду фіксується технічний стан об`єкту /п. 2.1 договору/.

Об`єкт вважається повернутим орендодавцю з дати підписання уповноваженими представниками орендаря і орендодавця акту прийому - передачі об`єкту з оренди (п. 2.8. договору).

Згідно п.п.3.3.3., 3.3.18. договору оренди №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року орендар зобов`язується вносити своєчасно плату за користування об`єктом та інші платежі в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Обов`язок по своєчасному отриманню рахунку на оплату орендної плати і інших платежів покладається на орендаря. Не отримання рахунків, за будь-яких підстав, не може слугувати підставою для несплати орендної плати і інших платежів.

Відповідно до п.п.4.1., 4.2. договору оренди №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року орендар з 1 по 5 число кожного місяця вносить плату за користування об`єктом (орендна плата) за поточний місяць на поточний рахунок орендодавця № НОМЕР_2 у АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" м. Київ, МФО 380805, згідно виставленого рахунку. Визначений орендодавцем строк (пп.3.1.3. п.3.1. цього договору) на проведення облаштувальних (ремонтних робіт) орендарем, орендна плата за цей період Орендарем не сплачується, а тільки відшкодовуються орендодавцеві всі спожиті комунальні послуги (п.4.2. цього договору). Понад плату за користуванням об`єктом орендар відшкодовує орендодавцеві всі витрати по оплаті спожитих комунальних послуг, у тому числі: електропостачання, водопостачання (на підставі показань приладів обліку (при електропостачанні від резервного джерела живлення додатково виставляється рахунок за витрачену електроенергію, виходячи з розрахунку наданої потужності в об`єкт), водопостачання (на підставі показників приладів обліку), теплопостачання, а також витрати за кондиціонування і вентиляцію (пропорційно займаній площі), монтаж і обслуговування внутрішніх інженерних мереж і комунікацій, відео спостереження (установка і обслуговування), всі експлуатаційні витрати (в т.ч. вивіз сміття, експлуатація вантажних ліфтів, вентиляційних систем, організація охорони громадського порядку, прибирання приміщень, прибирання прилеглої до об`єкту території (пропорційно займаній площі), компенсація надання рекламних послуг (виготовлення і монтаж), використання ІНТЕРНЕТ-ліній, телефонного зв`язку (міського, міжміського, міжнародного), кабельного телебачення, відповідно до виставлених рахунків протягом 3-х банківських днів з дня виставляння рахунку.

Згідно п.5.2. договору оренди №ТР/ПВ-А29б від 21.09.2017 року за порушення термінів внесення плати за користування об`єктом і інших платежів, передбачених цим договором (розділ 4), орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі 2,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати), а також відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 150% річних. Пеня нараховується без обмеження 6-ти місячного терміну і підлягає стягненню в межах термінів позовної давності.

За положеннями п.7.1. договору №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року цей договір укладається строком на 1 рік, набирає чинності з дати його укладання сторонами. При закінченні строку дії цього договору та при відсутності заперечень з боку орендодавця, дія цього договору автоматично пролонгується на той самий строк і на тих самих умовах (з врахуванням п.4.5. цього договору). При цьому письмового оформлення сторонами додаткових угод щодо продовження строку дії цього договору не потребується. Строк дії цього договору (з урахуванням автоматичної пролонгації) не повинен перевищувати 2 роки і 11 місяців, які обчислюються з дати укладення цього договору.

У фактичне користування позивач передав відповідачу об`єкта за актом прийому-передачі від 01.12.2017 року.

20.08.2020 року позивач надіслав відповідачу повідомлення №120 про необхідність здійснити оплату заборгованості по орендній платі за договором №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року.

Наявний у справі акт звірки станом на 12.02.2021 року в якості доказу судом не приймається, оскільки він підписаний позивачем в односторонньому порядку.

Судом досліджено надані позивачем рахунки на оплату за договором оренди № ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017:

- № 0 від 01.12.2017 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 3 від 01.12.2017 року на суму 2 400,00 грн.;

- № 4 від 01.01.2018 року на суму 6 400,00 грн.;

- № 7 від 01.01.2018 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 7 від 01.02.2018 року на суму 6 400,00 грн.;

- № 6 від 01.02.2018 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 9 від 01.03.2018 року на суму 5 987,00 грн.;

- № 7 від 01.03.2018 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 4 від 01.04.2018 року на суму 6 400,00 грн.;

- № 0 від 01.04.2018 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 0 від 01.05.2018 року на суму 1 600,00 грн.;

- № 9 від 01.05.2018 року на суму 3 200,00 грн.;

- № 3 від 01.06.2018 року на суму 267,00 грн.;

- № 0 від 01.06.2018 року на суму 1 100,00 грн.;

- № 9 від 01.07.2018 року на суму 319,32 грн.;

Оскільки, відповідач не здійснив оплату орендної плати у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч.1, 5 ст.762 ЦК України).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, наявні у справі докази свідчать про те, що відповідач отримав від позивача у користування за договором оренди №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року майно, за яке зобов`язався згідно п.4.1. договору з 1 по 5 число кожного місяця вносити плату за поточний місяць згідно виставленого рахунку.

При цьому суд враховує, що за положеннями п.3.3.18. договору оренди № ТР/ПВ- С37 від 01.08.2017 року обов`язок по своєчасному отриманню рахунку на оплату орендної плати і інших платежів покладається на орендаря. Не отримання рахунків, за будь-яких підстав, не може слугувати підставою для несплати орендної плати і інших платежів.

Отже, за відсутності у справі доказів оплати відповідачем наявної заборгованості по орендній платі та з відшкодування комунальних витрат в сумі 16 906,32 грн., підлягає задоволенню позовна вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 16 906,32 грн.

У зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків по орендній платі позивач нарахував до стягнення пеню в сумі 13 300,27 грн. за період з 28.02.2018 року по 01.02.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі подвійної облікової ставки, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про правильність та обґрунтованіст здійсненого позивачем розрахунку. При цьому, судом враховано, що згідно п. 5.2 договору оренди №ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року пеня нараховується без обмеження 6-ти місячного терміну. Наведене має наслідком вірність розрахунку заявленої до стягнення пені у розмірі 13 300,27 грн. за період з 28.02.2018 року по 01.02.2021 року та висновок суду про необхідність її задоволення.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 28.02.2018 року по 01.02.2021 року 2 928,06 грн. втрат від інфляції; та за період з 28.02.2018 року по 01.02.2021 року 73 104,67 грн. 150% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 5.2 договору оренди №ТР/ПВ-А29б від 21.09.2017 року за порушення термінів внесення плати за користування об`єктом і інших платежів, передбачених цим договором, Орендар сплачує Орендодавцю відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 150% річних.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок 150% річних та збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку про правильність здійсненого позивачем розрахунку. Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ТОВ „Бізнес Ренталс" до ФОП Єрохіної А.О. шляхом присудження до стягнення на користь позивача збитків від інфляції у розмірі 2 928,06 грн., 150% річних у розмірі 73 104,67 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., що вбачається із квитанції № 81329 від 19.02.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС РЕНТАЛС" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС РЕНТАЛС" - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Єрохіної Алли Олександрівни /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС РЕНТАЛС" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, e-mail: / заборгованість за договором оренди № ТР/ПВ-С37 від 01.08.2017 року у розмірі 106 239,32 грн. /сто шість тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 32 копійки/, з яких: 16 906,32 грн. - основний борг; 2 928,03 грн. - інфляційне збільшення; 73 104,67 грн. - 150 % річних;13 300,27 грн. - пеня.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Єрохіної Алли Олександрівни /РНОКПП НОМЕР_1 , адреса - АДРЕСА_1 / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС РЕНТАЛС" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25, e-mail: / судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. /дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 27 квітня 2021 р.

Суддя Н.Д. Петренко