РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/17996/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Державного підприємства "Оператор ринку"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська електрична біржа"

про стягнення 15 693, 40 грн.

Без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Оператор ринку" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська електрична біржа" (далі - відповідач) про стягнення 15 693, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку № 356/01 від 08.11.2019.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Павленко Є.В.

Розпорядженням керівника апарату № 05-23/1723 від 04.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з лікарняним судді Павленка Є.В.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 позовну заяву № 910/17996/20 передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, позивачу для подачі відповіді на відзив.

11.01.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.12.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01054, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 1/3, проте до суду повернувся конверт з ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "не зареєстровано ".

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.12.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2019 між Державним підприємством "Оператор ринку" (далі - ОР) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська електрична біржа" (далі - учасник) укладено договір про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку №356/01, умовами якого передбачено, що ОР забезпечує функціонування ринку "на добу наперед" (РДН) та внутрішньодобового ринку (ВДР), створює організаційні, технологічні, інформаційні та інші умови для здійснення регулярних торгів за Правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 308 (Правила РДН/ВДР), укладання і виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії на РДН/ВДР та розрахунків за ними, а учасник використовує такі умови з метою участі у торгах, купівлі-продажу електричної енергії та врегулювання відповідних фінансових зобов`язань згідно з Правилами РДН/ВДР.

За умовами підпунктів 1, 8 п. 2.3. договору, учасник зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України, виконувати Правила РДН/ВДР, Правила ринку, умови договорів, що укладатимуться на РДН/ВДР та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; оплачувати послуги ОР у встановлені цим договором строки.

Відповідно до п.п. 3.1. - 3.2. договору, оплата послуг ОР, що надаються за цим Договором і пов`язані із провадженням діяльності зі здійснення функцій оператора ринку, складається з фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та платежу за здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР. ОР розраховує розміри фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР відповідно до Правил РДН/ВДР та повинен оприлюднити їх на власному веб-сайті не пізніше 30 днів до введення в дію.

Згідно п. 3.3. договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 08.01.2020), фіксований платіж за участь у РДН/ВДР оплачується щомісяця шляхом здійснення повної попередньої оплати. ОР у перший робочий день кожного календарного місяця надає Учаснику рахунок на сплату фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР за відповідний місяць. ОР надає учаснику РДН /ВДР перший рахунок на сплату фіксованого платежу у перший робочий день, наступний після дати укладення договору про участь у РДН/ВДР. У випадках відновлення, призупинення або припинення учасником участі у РДН/ВДР не з першого числа календарного місяця, оплата фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР здійснюється у повному обсязі (за повний місяць).

За умовами п. 3.5. договору, учасник зобов`язаний оплатити рахунки, що надаються ОР відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 цього договору, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Пунктом 8.1. договору, сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами цього договору та діє до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява про укладення Договору.

Якщо жодна зі сторін не звернулась до іншої сторони у строк не менше ніж за 20 календарних днів до дати розірвання, то Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. 8.2 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання умов договору, ним за допомогою програмного забезпечення ОР було виставлено відповідачу (проінформовано учасника) рахунки-фактури на оплату послуг (фіксований платіж за участь РДН/ВДР) № від 01.06.2020 за червень 2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.07.2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.08.2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.09.2020 на суму 3 9 23, 35 грн, що підтверджується роздруківками з системи ХМtradeR|PXS.

Крім того, пунктом 3.7 договору визначено, що ОР надає учаснику Акт приймання-передачі наданих послуг за формою, наведеною у Додатку 1 до цього Договору, та інші фінансові документи в терміни, передбачені Правилами РДН/ВДР.

Тож, на виконання умов п. 3.7. договору, позивачем супровідними листами №03/31-1414 від 01.07.2020, №03/31-1795 від 03.08.2020, №03/31-1991 від 01.09.2020 та №03/31-2230 від 01.10.2020 було направлено відповідачу акти приймання-передачі наданих послуг за жовтень-грудень 2020 року на загальну суму 15 693, 40 грн.

Проте, відповідачем в порушення умов договору не здійснено оплату наданих ОР послуг, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість у розмірі 15 693, 40 грн.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу № 01/16-2421 від 21.10.2020 про сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР (разом з рахунками-фактури на оплату), в якій позивач просив відповідача у триденний термін з моменту отримання вимог сплатити заборгованість по сплаті фіксованого платежу за червень - вересень 2020 року у розмірі 15 693, 40 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 24.10.2020

Відповідач на вищезазначену вимогу відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг, зокрема, погашення заборгованості по сплаті фіксованого платежу за червень - вересень 2020 року у розмірі 15 693, 40 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 308 затверджено Правила ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку (далі - Правила РДН/ВДР).

Відповідно до п. 2.1.1 Правил РДН/ВДР учасники ринку, що бажають стати учасниками РДН/ВДР, повинні: надати оператору ринку заяву про участь у РДН та ВДР; укласти договір про участь у РДН та ВДР.

На виконання пункту 2.1.1 Правил РДН/ВДР відповідачем було надано Державному підприємству "Оператор ринку" заяву на участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку № АА -060 від 06.11.2019.

Відповідно до п. 2.1.2 Правил РДН/ВДР учасник ринку набуває статусу учасника РДН/ВДР з дати набрання чинності договором про участь у РДН та ВДР.

Пунктом 2.1.8 Правил РДН/ВДР визначено, що договір про участь у РДН та ВДР набирає чинності з дати, зазначеної у ньому.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 4.4.3 Правил РДН/ВДР, ОР розраховує та погоджує з Регулятором розміри фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13 грудня 2019 № 2770 погоджено розрахований Державним підприємством "Оператор ринку" фіксований платіж за участь на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку в розмірі 3 269,46 грн (без ПДВ).

Відповідно до ст. 188.1 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Як зазначає позивач, враховуючи вимоги Податкового кодексу України, розмір фіксованого платежу за участь на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку разом з ПДВ становить 3 923,35 грн з розрахунку: 3 269,46 грн (без ПДВ, фіксований платіж за участь у РДН/ВДР) х 1,2 (ПДВ).

Відповідно до п. 4.4.4 Правил РДН/ВДР фіксований платіж за участь на РДН/ВДР оплачується щомісяця у вигляді повної попередньої оплати. ОР у перший робочий день кожного календарного місяця надає учасникам РДН/ВДР рахунки на сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР за відповідний календарний місяць. ОР надає новому учаснику РДН/ВДР рахунок на сплату фіксованого платежу у перший робочий день, наступний після дати укладення договору про участь у РДН та ВДР.

Судом встановлено, що позивачем за допомогою програмного забезпечення ОР було виставлено відповідачу рахунки-фактури на оплату послуг за Договором (фіксований платіж за участь РДН/ВДР) № від 01.06.2020 за червень 2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.07.2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.08.2020 на суму 3 923, 35 грн, № від 01.09.2020 на суму 3 9 23, 35 грн, що підтверджується роздруківками з системи ХМtradeR|PXS, які підписані шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи ДП "Оператор ринку", про що свідчать наявні в матеріалах справи протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Вказані рахунки-фактури були також надіслані позивачем на адресу відповідача разом з вимогою № 01/16-2421 від 21.10.2020 про сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР.

Відповідно до п. 4.4.7 Правил РДН/ВДР ОР до п`ятого числа кожного місяця формує та надає учасникам РДН/ВДР у паперовому вигляді акти наданих послуг на РДН/ВДР за попередній (звітний) місяць, підписані уповноваженою особою ОР. Учасник РДН/ВДР після отримання акта наданих послуг на РДН/ВДР повинен його підписати та повернути ОР не пізніше ніж до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Судом також встановлено, що на виконання умов п. 3.7. договору, позивачем супровідними листами №03/31-1414 від 01.07.2020, №03/31-1795 від 03.08.2020, №03/31-1991 від 01.09.2020 та №03/31-2230 від 01.10.2020 було направлено відповідачу акти приймання-передачі наданих послуг за жовтень-грудень 2020 року на загальну суму 15 693, 40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказані акти були направлені відповідачу рекомендованими листами згідно з п. 1.6.11 Правил РДН/ВДР.

Отже, не підписання відповідачем актів приймання-передачі наданих послуг у вказаний вище термін, за умови відсутності письмової вмотивованої відмови, є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань, послуги/роботи вважаються наданими/виконаними у повному обсязі та прийнятими відповідачем без зауважень.

Доказів на підтвердження наявності у відповідача заперечень щодо наданих позивачем послуг та/або відмови відповідача від приймання наданих позивачем послуг та підписання вказаних актів приймання-передачі наданих послуг з запереченнями, а також претензій щодо виконання позивачем умов договору суду не надано.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

З огляду на положення пунктів 3.3, 3.5 договору, зобов`язання з оплати вартості наданих позивачем послуг мало виконуватись відповідачем щомісяця на умовах попередньої оплати протягом трьох робочих днів з дати формування рахунків.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати наданих ОР послуг у розмірі 15 693, 40 грн.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору про участь у ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку № 356/01 від 08.11.2019 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 15 693, 40 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1 Позовні вимоги Державного підприємства "Оператор ринку" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська електрична біржа" (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 1/3; ідентифікаційний код 43119142) на користь Державного підприємства "Оператор ринку" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27; ідентифікаційний код 43064445) заборгованість у розмірі 15 693 (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`яносто три) грн 40 коп. заборгованості та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до ч.1 ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Згідно з п.п.17.5. п.17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 28.04.2021.

Суддя М.Є.Літвінова