У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 квітня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/428/21

Суддя Шморгун В.В., розглянувши матеріали позовної заяви вих. № 19/04 від 19.04.2021

Позивач: Дочірнє підприємство логістична компанія «Ексім-Юніверс»,

, пр. Богдана Хмельницького, 227, м. Дніпро, 49000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Валтекс Ван»

, пр. Миру, буд. 49, м. Чернігів, 14005

Предмет спору: про стягнення 16 500,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство логістична компанія «Ексім-Юніверс» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валтекс Ван», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 16 500,00 грн заборгованості за надані послуги по перевезенню вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні №05.11.2018 від 05.11.2018.

За приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на Договір про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні №05.11.2018 від 05.11.2018.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України та ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтями 4, 5, 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19.05.1956) передбачено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Вантажна накладна містить, зокрема, такі дані: ім`я та адреса відправника; ім`я та адреса перевізника.

Вантажна накладна, згідно з ст. 9 даної Конвенції, є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, виходячи з наведених приписів даних норм, на підтвердження укладення між сторонами договору перевезення вантажу у письмовій формі заявник має надати безпосередньо такий договір та оформлену у встановленому порядку транспортну накладну.

Однак, копії Договору про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні №05.11.2018 від 05.11.2018, укладеного в письмовій формі, до позовної заяви позивачем не надано.

У даній позовній заяві позивач також зазначає про те, що 27.11.2018 оригінали товарно-транспортних накладних №НИ-0051904 від 06.11.2018, №НИ-0051905 від 06.11.2018, №Ф-000002816 від 06.11.2018, №Ф-000002817 від 06.11.2018, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3742 від 09.11.2018, рахунки-фактури №3742 від 09.11.2018 були направлені на адресу відповідача Новою поштою, що підтверджується експрес-накладною №6759 від 27.11.2018, і вищезазначені документи були отримані відповідачем 28.11.2018. Податкова накладна №100 від 09.11.2018 була зареєстрована в ЄРПН і надана відповідачу в електронному вигляді 29.11.2018.

Проте, у порушення ч. 2 ст. 164 та п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви позивачем не подано доказів отримання відповідачем 28.11.2018 зазначених документів та податкової накладної №100 від 09.11.2018, наданої в електронному вигляді 29.11.2018.

Відповідно до приписів ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У справах "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany", "Kreuz v. Poland", Пелевін проти України, Наталя Михайленко проти України та інших Європейський суду з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. згадане вище рішення у справі Вайт і Кеннеді проти Німеччини, п. 59; рішення у справі Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства (T.P. and K.M. v. The United Kingdom) [GC], № 28945/95, п. 98, ECHR 2001; а також у справі Z. Та інші проти Сполученого Королівства (Z. And Others v. The United Kingdom) [GC], № 29392/95, п. 93, ECHR 2001). Якщо дане обмеження відповідає таким принципам, то воно не становить порушення статті 6.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду, шляхом подання до суду та відповідачу, у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заяви про усунення недоліків, яка повинна містити:

- Договір про надання транспортно-експедиційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні №05.11.2018 від 05.11.2018;

- докази отримання 28.11.2018 відповідачем оригіналів товарно-транспортних накладних №НИ-0051904 від 06.11.2018, №НИ-0051905 від 06.11.2018, №Ф-000002816 від 06.11.2018, №Ф-000002817 від 06.11.2018, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3742 від 09.11.2018, рахунків-фактур №3742 від 09.11.2018, направлених на адресу відповідача 27.11.2018 Новою поштою та податкової накладної №100 від 09.11.2018, наданої в електронному вигляді 29.11.2018.

Докази направлення відповідачу вказаних документів надати суду у встановлений судом п`ятиденний строк.

3. У разі зазначення у заяві про усунення недоліків нових обставин спірних взаємовідносин на обґрунтування своїх позовних вимог позивач повинен зазначити та надати відповідні докази, що підтверджують викладені обставини, а за необхідності і правові підстави позову щодо таких нових обставин.

Звернути увагу позивача, що повторне залишення позовної заяви без руху у разі зазначення нових обставин, але ненадання відповідних доказів, що підтверджують викладені обставини нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено.

Таким чином, недотримання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України при наведенні у заяві про усунення недоліків таких нових обставин тягнуть за собою наслідки у вигляді повернення позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4, 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

5. Попередити позивача про те, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, у тому числі щодо неподання або несвоєчасного подання своїх доводів та доказів на їх підтвердження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун