ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2964/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача Шараг О.В.,

від відповідача Несветайло І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «Кворум»

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.02.2021 (суддя Невінгловська Ю.М.)

за позовом Приватного підприємства «Фірма «Кворум»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал»

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2019 року ПП «Фірма «Кворум» (далі Підприємство, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (далі Товариство, відповідач) про скасування рішення про нарахування Підприємству плати за водокористування у розмірі 12 970,50 грн.

Позов обґрунтований тим, що представниками відповідача в акті №12935 від 26.06.2020 був зафіксований факт відсутності пломби лічильника та не вказано про те, що відповідна пломба знаходиться біля лічильника та з видимих ознак вбачалося, що її пошкодження відбулось без втручання третіх осіб.

На думку позивача, пошкодження пломби лічильника було викликано зовнішніми чинниками, ймовірно у зв`язку з іржавінням металевої проволоки, за допомогою якої безпосередньо була закріплена пломба. Однак, акт №12935 від 26.06.2020 не містить жодних фактичних обставин начебто встановленого представниками відповідача порушення п. 5.18 Правил. Не зазначається і той факт, що відсутні будь-які порушення цілісності інших двох пломб, встановлених на даному водомірному вузлі.

Позивач зазначає, що відповідачем було безпідставно донараховано Підприємству плату за безоблікове водокористування без доведення факту несанкціонованого розбирання лічильника води або здійснення будь-якого іншого впливу на лічильний механізм.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.02.2021 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що за викладеними в позовній заяві обставинами позовні вимоги задоволенню не підлягають з підстав необґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів.

Не погоджуючись із вказаними судовим рішенням, Підприємство звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що нарахована сума у розмірі 12 970,50 грн. за водокористування є оперативно-господарською санкцією. При застосуванні такої санкції до уваги має бути прийнятим не лише зафіксований факт порушення, а також ступінь вини та умислу у діях суб`єкта господарювання, ступень виконання його зобов`язання за договором, а також ступень допущеного порушення.

Скаржник зазначає, що він не здійснював навмисного пошкодження, зриву пломби або будь-яких інших дій щодо лічильника води та загалом водомірного вузла, розташованого на території будівельного майданчика по вул. Заславського, 9 у м. Одесі.

15.03.2021 до апеляційного суду від позивача надійшло клопотання про призначення трасологічної експертизи, яка встановить, чи мало місце втручання в роботу лічильного механізму або механічні ушкодження.

24.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що доводи та аргументи скаржника є необґрунтованими безпідставними, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Також, 24.03.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи, в яких зазначено, що спірний лічильник є власністю Підприємства та знаходиться безпосередньо в розпорядженні останнього, при цьому з моменту порушення прийшов певний проміжок часу, позивачем не доведено обставини дотримання ним умов належного зберігання спірного водоміру з моменту порушення, що в свою чергу виключає доцільність призначення у справі відповідної експертизи.

В судовому засіданні 28.04.2021 представник Підприємства надала пояснення, в яких підтримала клопотання про призначення у даній справі експертизи, доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити останню, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник Товариства в судовому засіданні 28.04.2021 надала пояснення, в яких заперечувала щодо клопотання про призначення у даній справі експертизи, а також проти доводів апеляційної скарги, просила суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а клопотання про призначення експертизи та апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши клопотання апелянта про призначення експертизи, судова колегія дійшла висновку про залишення останнього без задоволення, оскільки матеріали справи містять достатньо документів та доказів для перегляду справи в апеляційному порядку, для прийняття обґрунтованого рішення. Також, судова колегія вважає, що для перегляду даної справи відсутня необхідність спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2011 року між Товариством (постачальник) та Підприємством (споживач) був укладений тимчасовий договір на послуги водопостачання і водовідведення №5489/3 (Договір), за умовами якого постачальник надає послуги при поданні питної води на об`єкті споживача, а також по прийому стічних вод у відповідності з дислокацією об`єктів (п. 1.1. Договору).

Пунктами 2.4.6., 2.4.13 Договору передбачено, що споживач зобов`язується забезпечити належне санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води, а так само збереження і цілісність запірної арматури, контрольно-вимірювальних приладів, приладів обліку води, пломб в тому числі дроту інших знаків, встановлених працівниками постачальника і держстандарту на прилади обліку води. При виході із ладу прибору обліку води чи стоків, негайно повідомити постачальника в 3-денний строк в присутності чи за дозволом представника постачальника виконувати роботи по їх заміні на новий за рахунок власних коштів. При невиконанні зазначених вимог, водопостачання-водовідведення вважається самовільним і рахунки за водокористування здійснюються у відповідності до п.3.3, п.3.4 «Правил водокористування».

12.09.2016 року на об`єкті позивача відповідачем було опломбовано прилад обліку ЛК-15 №6835723 у зв`язку із заміною старого, про що складено акт на опломбування №5355, який підписано представником позивача. В даному акті зазначено, що у випадку виходу водоміру з ладу споживачу необхідно повідомити у філіал «Інфоксводоканал» та в присутності його представника в 3-денний строк провести його заміну. Також вказано, що споживач відповідає за цілісність пломб та з`єднань водолічильника в порядку визначеному п.п. 5.17., 5.18. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та договором на послуги водопостачання та водовідведення (а.с.13).

26.06.2020 року на об`єкті позивача за адресою м. Одеса, вул. Заславського, 9 у присутності представника Підприємства проведено обстеження, за результатами якого встановлено, що на водомірі №6835723 відсутня пломба держповірки, про що у присутності позивача складено акт №12935. Вказаний акт, без зауважень та заперечень був підписаний представником абонента, про що позивач не заперечує. Відповідно до виявленого порушення, позивача було запрошено на засідання технічної комісії (а.с. 14).

На засіданні технічної комісії відповідача, що відбулось 11.09.2020 року було прийнято рішення провести розрахунок відповідно до п.3.3, 3.4 за порушення п. 5.18 Правил № 190.

16.09.2020 відповідач надіслав на адресу позивача лист про необхідність здійснення плати за водокористування у розмірі 12 970, 50 грн. до 28.09.2020 (а.с.15).

Не погоджуючись з рішення відповідача, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Так, пунктом 5.10 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила) встановлено, що засоби обліку в місцях їх приєднання до трубопроводів повинні бути опломбовані представником виробника і захищені від несанкціонованого втручання в їх роботу, яке може порушити достовірний облік кількості отриманої води.

Відповідно до п. 5.18 Правил споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку, незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Отже, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, вимоги Правил №190, судова колегія вважає, що відсутні підстави для скасування рішення відповідача, оформленого протоколом засідання технічної комісії від 11.09.2020, у зв`язку з чим, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову та з таким висновком погоджується судова колегія, адже, на споживача покладеного обов`язок щодо забезпечення охорони і цілісності приладів обліку, які перебувають у нього на балансі, зокрема не допускати їх пошкодження.

В апеляційній скарзі позивач не наводить жодних обґрунтованих доказів, що порушив суд або не дослідив при прийняті оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Фірма «Кворум» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 08.02.2021 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.04.2021.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Савицький Я.Ф.