ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року Справа № 904/5778/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

за участю представників:

від позивача: Горболис О.А. адвокат, ордер серії ВІ №1035087 від 10.03.2021;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 у справі №904/5778/20 (суддя Крижний О.М., повне рішення складено 01.02.2021)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс", м. Полтава

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості 3 098 573,41 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 3098573,41 грн, з яких: 2 373 010,40 грн - основний борг; 623 202,20 грн - пеня та штраф; 40 367,06 грн - інфляційні витрати; 61 993,75 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №961/13/242ЕР/А2 від 18.11.2019 про закупівлю товару в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" основний борг у сумі 2373010,40 грн, 3% річних - 61932,67 грн, інфляційні втрати - 40367,05 грн та судовий збір - 37129,65 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

19.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про винесення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 120 224,45 грн.

Клопотання обґрунтовано тим, що про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу (80000,00 грн 132000,00 грн) було заявлено в позовній заяві та зазначено, що на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення судових витрат будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. Клопотання також обґрунтоване поданими доказами: договором про надання правової допомоги №05/10-Р/2 від 05.10.2020, підписаним актом приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 на суму 120224,45 грн (правова допомога 85022,40 грн, додаткові витрати 10448,34 грн, гонорар успіху 24753,71 грн) та додатком до нього від 15.01.2021, рахунком фактурою №210115 від 15.01.2021, платіжним дорученням №100 від 18.01.2021 на суму 120224,45 грн, тощо.

Відповідач проти задоволення клопотання про винесення додаткового рішення заперечив, просив відмовити у повному обсязі у стягненні з нього витрат на професійну правничу допомогу у сумі 120000,00 грн. Зазначив, що у договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, тому сума 120000,00 грн є необґрунтованою та непідтвердженою. Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи. З огляду на те, що справа є нескладною та позивачем подано до суду лише позовну заяву, яка не вимагала значних витрат часу на її складання, та клопотання про долучення документів, заявлений у акті приймання-передачі час, витрачений адвокатом на виконання робіт, є явно завищеним та не відповідає критеріям розумності. Також матеріалами справи не підтверджено вчинення адвокатом будь-яких дій з метою збирання доказів, детальний обґрунтований опис робіт також не наданий.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 у справі №904/5778/20 (суддя Крижний О.М.) стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" витрати на правничу допомогу у розмірі 31 956,00 грн. В стягненні решти заявлених витрат на правничу допомогу - відмовлено.

При ухваленні додаткового рішення суд виходив з того, що позов задоволено частково (задоволено 79,89% заявлених вимог), наявні заперечення відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу; враховані складність справи, час, витрачений адвокатом, обсяг наданих послуг, ціна позову, кількість судових засідань, баланс інтересів сторін, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач, в якій, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення норм ГПК України, просив додаткове рішення в частині відмови в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована таким:

- судом було необґрунтовано зазначено про безпідставність витрачання адвокатом часу на збирання доказів (3 години) та фактично здійснено втручання у договірні відносини між позивачем та адвокатським бюро «Стеценко та партнери»;

- є необ`єктивним висновок суду в частині неприйняття витрат позивача, пов`язаних з прибуттям до суду, оскільки відповідач в порушення норм процесуального законодавства не надсилав позивачу вчасно документів по суті спору та позивач з метою недопущення порушення своїх прав вимушений був в обов`язковому порядку прибувати до суду в судові засідання та знайомитися з поданими документами;

- відповідач допускав поведінку, що призвела до затягування розгляду спору, що мало бути враховано судом;

- стягнута сума витрат (31956,00 грн) явно непропорційна розміру вимог, що були задоволені основним судовим рішенням;

- судом не враховано значення даної справи для позивача та її вплив на його ділову репутацію;

- судом першої інстанції не враховано, що у п. 3.8. договору про надання правової допомоги №05/10-Р/2 від 05.10.2020 сторонами визначений гонорар успіху в розмірі 2% від суми, яка буде стягнута за судовим рішенням;

- витрати позивача на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та співмірними;

- суд першої інстанції не мав права брати до уваги відзив відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки доказів направлення його позивачу надано не було;

- відзив не містив клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, тому суд всупереч ч. 6 ст. 126 ГПК України неправомірно самостійно зменшив суму витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін. Зазначив, що у договорі про надання правової допомоги не було визначено розміру гонорару, а тому сума 120000,00 грн є необґрунтованою та не підтвердженою. Заявлений у акті приймання-передачі послуг час, витрачений адвокатом на виконання зазначених у акті робіт (наданих послуг) є явно завищеним та не відповідає критерію розумності, враховуючи те, що справа не є складною. Відповідач діяв в межах своїх процесуальних прав та твердження позивача щодо затягування розгляду справи є безпідставним. ДП «СхідГЗК» є містоутворюючим підприємством для м. Жовті Води, смт. Смоліне Кіровоградської області та задоволення вимог пред`явленого позову може фактично призвести до зупинки підприємства.

Відзив надійшов електронною поштою, не підписаний ЕЦП, не надано доказів надсилання його апелянту, тому до розгляду апеляційним судом не приймається.

23.04.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких він звернув увагу на те, що поданий відповідачем відзив на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надійшов електронною поштою, не був підписаний ЕЦП, тому мав бути повернутий судом без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України. Отже, відповідачем не доведено неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч.6 ст. 126 ГПК України та у суду не було правових підстав для зменшення розміру витрат, понесених позивачем. Крім того, з огляду на те, що позивач при зверненні до адвокатського бюро не надав всіх необхідних документів, адвокат витратив певну кількість часу для самостійного пошуку та аналізу первинних документів. Судом не приділено уваги та не враховано обсягу робіт, що були виконані адвокатом при розрахунку заборгованості, штрафних санкцій, підготовці відповіді на відзив.

Процедура.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.02.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 відкрито апеляційне провадження. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 12.04.2021 о 14 год. 00 хв.

08.04.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" адвоката Горболис О.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2021 зазначене клопотання задоволено. Судове засідання у справі, призначене на 12.04.2021 о 14:00 год., визначено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" адвоката Горболис О.А. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).

12.04.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 26.04.2021 10.00 год.

23.04.2021 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 26.04.2021.

У судовому засіданні 26.04.2021 повноважний представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 26.04.2021 не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надіслання ухвали суду від 12.04.2021 на електронну адресу, що підтверджується списком розсилки процесуальних документів сторонам по справі (а.с. 77, том 2).

У судовому засіданні 26.04.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

05.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САНРАЙС ЛОГИСТИКС" (далі - Клієнт, позивач) та Адвокатським бюро "Стеценко та Партнери" (далі - Адвокатське бюро) укладено Договір №05/10-Р/2 про надання правової допомоги (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро зобов`язується надати клієнту послуги, що полягають у наданні правової допомоги щодо стягнення заборгованості за договором №961/13242ЕР/А2 про закупівлю товару від 18.11.2019, що включає представництво інтересів клієнта в господарському суді, суді апеляційної інстанції, у Верховному Суді (перелік повноважень наведений у п.п. 1.1.1, 1.1.2., 1.1.3. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору адвокатське бюро розпочинає надання послуг з моменту укладення цього договору, але в будь-якому випадку після отримання від клієнта всіх документів та інформації в повному обсязі та формі, необхідних для надання послуг.

Відповідно до п.3.1. договору вартість послуг розраховується на підставі середньозваженої погодинної ставки у розмірі 150 дол. США за одну годину без ПДВ.

За результатами надання юридичної допомоги складається акт приймання- передачі наданих послуг, що підписується представниками кожної зі сторін (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.5. договору вартість послуг не включає супутні витрати. Будь-які інші супутні витрати адвокатського бюро у зв`язку із наданням послуг (квитки на проїзд в транспорті, таксі, судові збори, добові відрядження тощо) оплачуються додатково.

Відповідно до п. 3.8. договору у разі, коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесено рішення про стягнення заборгованості за договором №961/13/242ЕР/А2 про закупівлю товару від 18.11.2019 на користь клієнта, останній додатково сплачує адвокатському бюро гонорар успіху в розмірі 2% від суми, що була стягнута судовим рішенням та/або сплачена клієнту в добровільному порядку після пред`явлення позовної заяви.

На підтвердження факту надання послуг з правової допомоги між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021, відповідно до якого надані такі послуги:

- правова допомога у справі №904/5778/20 відповідно до Додатку №1 до цього акту - 85022,40 грн;

- додаткові витрати у відповідності до п.3.5 договору (компенсація вартості квитків на проїзд, добові на відрядження, компенсація вартості оренди житла) - 10448,34 грн;

- гонорар успіху у відповідності до п.3.8 договору складає 2% від фактично стягнутої судовим рішенням суми, а саме: 2475371,21 грн. - 24753,71 грн.

Згідно з Додатком №1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021 за період з 05.10.2020 по 15.01.2021 адвокатом Стеценко О.В. надано позивачу такі послуги:

- збирання доказів для здійснення аналізу правової позиції та підготовки до позовної заяви: договір про закупівлю товару, специфікація №1 до договору, рахунки-фактури, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності, паспорти якості, акт звірки взаєморозрахунків, платіжні доручення, банківська виписка, тендерна документація - 3 год.;

- аналіз зібраних доказів та розробка правової позиції по справі - 1 год.;

- підготовка обґрунтованого розрахунку стягуваних сум, підготовка до подання позовної заяви - 6 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (12.11.2020) - 2 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (30.11.2020) - 2 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (16.12.2020) - 1 год.;

- підготовка додаткових пояснень від 13.01.2021 3 год.;

- підготовка до участі та участь у судовому засіданні (14.01.2020) - 2 год.

Всього витрачено 20 год. Погодинна ставка у відповідності до п.3.1 договору 150 дол. США. Додаткові витрати (компенсація вартості квитків на проїзд, добові на відрядження, компенсація вартості оренди житла) становлять 10448,34 грн.

На підставі підписаного сторонами акту прийому-передачі наданих послуг Адвокатським бюро "Стеценко та Партнери" виставлено рахунок-фактуру №210115 від 15.01.2021 на суму 120224,45 грн (а.с. 200, том 2).

Позивачем оплачені надані послуги у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №100 від 18.01.2021 на суму 120224, 45 (а.с. 201, т.2).

Суд першої інстанції, дослідивши вказані докази, прийшов до висновку, що витрати на послуги адвоката є доведеними та обґрунтованими, з урахуванням пропорційності до задоволених позовних вимог, на суму 31956,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено з урахуванням незначної складності справи; часу, витрачено адвокатом у справі, в тому числі у судових засіданнях; обсягом наданих послуг, які не є повністю доведеними, балансу інтересів сторін.

Позивач, вважаючи заявлені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 120224,45 грн обґрунтованими та доведеним, а висновки суду в частині відмови у задоволенні заяви неправомірними, звернувся із даною апеляційною скаргою.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно положень статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 5 статті 129 ГПК України).

Відповідно до статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідачем до суду першої інстанції електронною поштою був наданий відзив на заяву про винесення додаткового рішення, в якому він не погодився із заявленими до стягнення з нього витратами на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність. Докази на обґрунтування відзиву не надані.

Відзив прийнятий судом першої інстанції до розгляду. Відомості про відсутність на ньому ЕЦП підписанта відсутні.

Водночас, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено правовий висновок щодо відшкодування судових витрат, а саме зазначено, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, як зазначалось, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що адвокатом Стеценко О.В. від імені позивача були вчинені наступні дії:

- складена та подана позовна заява на 10 аркушах з додатками, в тому числі обґрунтований розрахунок стягуваних сум на 5 аркушах. Предметом позову є стягнення заборгованості за договором про закупівлю товару №961/13/242ЕР/А2 від 18.11.2019 за десятьма накладними у листопаді 2019 року, борг підтверджений відповідачем актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2019 по 23.12.2019;

- участь у судовому засіданні 12.11.2020 (з урахуванням часу, визначеного у протоколі судового засідання 20 хвилин);

- ознайомлення з матеріалами справи 30.11.2020;

- участь у судовому засіданні 30.11.2020 (з урахуванням часу, визначеного у протоколі судового засідання 5 хвилин);

- складання письмових пояснень від 14.01.2021 на 3 аркушах;

- участь у судовому засіданні 14.01.2021 (з урахуванням часу, визначеного у протоколі судового засідання 22 хвилини).

Враховуючи викладене, дослідивши додаток №1 до акту приймання-передачі наданих послуг від 15.01.2021, враховуючи характер спірних відносин, суд вважає обґрунтованим та доведеним час, витрачений адвокатом на: аналіз зібраних доказів та розробку правової позиції по справі 1 година; підготовка обґрунтованого розрахунку стягуваних сум, підготовку та подання позовної заяви 6 годин; підготовка додаткових пояснень по справі - 3 години; участь у судових засіданнях з врахуванням ознайомлення з матеріалами справи 1 година. Всього 11 годин.

За приписами статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Апеляційний суд вважає не доведеним позивачем час (3 години), витрачений на збирання доказів у справі в різних підрозділах позивача з урахуванням того, що відповідно до умов Договору (п. 1.3.) адвокатське бюро розпочинає надання послуг після отримання від клієнта всіх документів та інформації в повному обсязі та формі, необхідних для надання послуг. Клієнт зобов`язаний своєчасно забезпечувати адвокатське бюро всім необхідним для виконання даних йому доручень (п. 2.1. Договору). Матеріали справи не містять жодних доказів виконання адвокатом такої дії, як збирання доказів у справі, зокрема адвокатських запитів, тощо.

Також позивачем не наведено та не доведено, в чому полягала підготовка до участі та участь у судових засіданнях 12.11.2020 2 години, 30.11.2020 2 години, 16.12.2021 1 година, 14.01.2021 2 години. Відповідачем додаткових документів до матеріалів справи, які позивач мав вивчити, не надавалось.

Як зазначено вище, судом вивчені протоколи судових засідань та враховано час прибування адвоката Стеценко О.В. в судових засіданнях, який у сукупності із часом на ознайомлення з матеріалами справи за підрахунком суду складає 1 годину.

Також не є обґрунтованими та доведеними інші додаткові витрати на суму 10448,34 грн (вартість квитків на проїзд Київ Дніпро - Київ, оренда житла, добові на відрядження). Суд враховує, що місцезнаходження позивача м. Полтава, місцезнаходження адвокатського бюро - м. Кременчук. Втім, до стягнення заявляються витрати на проїзд м. Києва. При цьому, доказів на понесення цих витрат позивачем також не надано та не обґрунтовано неможливості реалізації свого процесуального права на участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції відповідно до ст. 197 ГПК України.

Відшкодування таких витрат клієнтом не тягне за собою автоматичного їх покладення на іншу сторону у справі.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (висновок Верховного Суду, викладений у справі №910/13071/19).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (висновок Верховного Суду, викладений у справі №904/4507/18, постанова від 12.05.2020).

Як зазначалось, відповідно до п. 3.8. Договору в разі, коли за результатами розгляду справи в суді першої інстанції буде винесено рішення про стягнення заборгованості за договором №961/13/242ЕР/А2 про закупівлю товару від 18.11.2019 на користь клієнта, останній додатково сплачує адвокатському бюро гонорар успіху в розмірі 2% від суми, що була стягнута судовим рішенням та/або сплачена клієнту в добровільному порядку після пред`явлення позовної заяви.

За результатами розгляду справи рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 було всього стягнуто з відповідача на користь позивача 2475371,21 грн, 2% від якої становить 49 507,43 грн. В той же час позивач просить стягнути з відповідача 24753,71 грн, що становить 1% стягнутої судовим рішенням суми.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано апеляційному суду доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування.

Водночас, вказане не позбавляє суд надати оцінку співмірності витрат на професійну правничу допомогу, відповідність їх критеріям реальності, розумності розміру витрат.

Як зазначалось, спочатку суд з`ясовує обставини відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, а потім за клопотанням сторони може застосувати положення ч. 5 ст. 126 ГПК України та зменшити розмір витрат.

Поданий відповідачем відзив на заяву про винесення додаткового рішення не містить заперечень проти заявленої суми гонорару успіху, тому в цій частині вимоги підлягають задоволенню у заявленій сумі.

Відтак, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню частково з врахуванням їх доведеності в сумі 71516, 03 грн, а саме: 150 дол. США х 11 год. (згідно п. 3.1. Договору) х 28,3408 (курс гривні до дол. США на час складання акту від 15.01.2021) + 24753,71 грн (гонорар успіху).

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі №904/5778/20 позовні вимоги були задоволені частково в пропорційному відношенні 0,8 до заявленої суми позовних вимог, покладенню на відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у сумі 57212,83 грн (71516,03 грн х 0,8). В решті витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення зокрема, є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Судом першої інстанції у прийнятому додатковому рішенні не обґрунтовано, чому суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу саме у сумі 31956,00 грн, не наведено, які витрати заявлені обґрунтовано, а які не доведені, не встановлено розміру витрат, який заявлено обгрунтовано та підлягає розподілу між сторонами, та критеріїв, за якими суд прийшов до висновку про стягнення саме такої суми витрат. Тому, таке рішення суду не може бути визнано обгрунтованим та законним.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення зміні в частині стягненої суми витрат на професійну правничу допомогу, яка буде складати 57 212,83 грн. У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282, 284, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 у справі №904/5778/20 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 у справі №904/5778/20 змінити в частині стягненої суми витрат на професійну правничу допомогу, в зв`язку з чим резолютивну частину додаткового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 у справі №904/5778/20 викласти в наступній редакції:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд.2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" (36014, м. Полтава, вул. Європейська, 2, оф. 209, ідентифікаційний код 42044752) витрати на професійну правничу допомогу - 57 212,83 грн (п`ятдесят сім тисяч двісті дванадцять грн 83 коп), про що видати наказ.

У стягненні решти заявлених витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, визначених ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 29.04.2021.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд