ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" квітня 2021 р. Справа № 924/1431/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Адамчук І.П., розглянувши матеріали справи
за позовом Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі
1. Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України
2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях
до 1. Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів"
2. Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України"
про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна

Представники сторін:
від прокуратури - Худенко І.О.;
від позивача 1 - не з`явився;
від позивача 2 - Стецюк Т.Л.;
від відповідача 1 - Коновалов М.А.;
від відповідача 2 - Сапьолкіна Н.В.;
від третьої особи - не з`явився.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі.
30.12.2020 на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за №2662 зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі №2042.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Яроцькому А.М.
Ухвалою суду від 31.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 28.01.2021р., встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву до 21.01.2021р.
22.01.2021 року на електронну адресу суду від ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004" надійшли відзиви на позовну заяву.
28.01.2021 року від Хмельницької обласної прокуратури на адресу суду надійшла заява про продовження строку для подання відповіді на відзиви.
Прокурором у справі в підготовчому засіданні суду 28.01.2021 року подано клопотання про залучення Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
Судом у підготовчому засіданні 28.01.2021 постановлено ухвали, з занесенням до протоколу судового засідання, якими задоволено клопотання прокуратури від 28.01.2021 року про продовження строку для подачі відповіді відзиви на позов та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
Ухвалою суду від 28.01.2021р. задоволено клопотання прокурора у справі та залучено Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Хліб України" до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, підготовче засідання відкладено на 23.02.2021р. та повідомлено учасників процесу про дату наступного судового засідання у справі.
29.01.2021р. прокуратурою подано до суду відповідь на відзиви на позовну заяву.
23.02.2021р. прокурором у справі подано клопотання про визнання причин пропуску строку подання доказів поважними, в якому прокурор просить встановити додатковий строк для подання доказів та приєднати їх до матеріалів справи.
Судом в підготовчому засіданні 23.02.2021 року постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 04.03.2021 року. Ухвалою суду від 23.02.2021р. повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного судового засідання.
Судом в підготовчому засіданні 04.03.2021 року постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, якою задоволено клопотання прокуратури про поновлення строку для подачі доказів та долучено останні до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 04.03.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/1431/20 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 25.03.2021р.
25.03.2021р. на електронну адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача 1 про відкладення розгляду справи по суті на іншу дату.
Судом в судовому засіданні 25.03.2021р. постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, якою задоволено клопотання відповідача 1 про відкладення судового засідання по суті на іншу дату та відкладення судового засідання у справі на 13.04.2021р. Ухвалою суду від 25.03.2021р. повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного судового засідання у справі.
06.04.2021р. від Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" на адресу суду надійшли пояснення по справі.
Судом в судовому засіданні 13.04.2021р. постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, якою оголошено перерву у судовому засіданні у справі до 20.04.2021р. Ухвалою суду від 14.04.2021р. повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного судового засідання у справі.
15.04.2021р. та 19.04.2021р. від представників відповідачів 1 та 2 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення по справі.
Окрім того 20.04.2021р. від представників відповідачів 1 та 2 на електронну адресу суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Судом в судовому засіданні 20.04.2021р. постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання по суті на 26.04.2021р. Ухвалою суду від 20.04.2021р. повідомлено відсутніх учасників процесу про дату наступного судового засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
Прокурор звернувся до господарського суду Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях з вимогою до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за №2662 зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі №2042.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірний договір оренди державного майна укладено без відома та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (в управлінні якого перебуває майно), не уповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області), без визначення/погодження орендної плати Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, перед укладенням спірного договору оренди попит на право оренди не вивчався, незалежна оцінка об`єкта оренди не проводилась відповідно до вимог законодавства, суб`єкт оціночної діяльності з метою визначення ринкової вартості об`єкта оренди визначався не на конкурсних засадах, вартість об`єкта оренди та орендна плата визначені з порушенням вимог законодавства, зокрема без урахування їх індексації, орендна плата до державного бюджету не надходить, а плата за оренду нерухомого державного майна істотно занижена. Вказав, що зміст спірного договору оренди нерухомого майна не відповідає вимогам ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 1.1, 1.2, 2.3, 3.1-3.7, 4.4 та іншим пунктам Типового договору оренди державного майна. Зауважив, що оскільки заходи щодо захисту права державної власності позивачами не вживалися, з даним позовом звертається прокурор.
22.01.2021р. на адресу суду від Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" надійшов відзив у справі, де відповідач 1 заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування поданих заперечень ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" зазначає, що компанія самостійно здійснює володіння, користування і розпорядження майном відповідно до мети своєї діяльності, статуту та чинного законодавства на власний розсуд, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству. Крім того, вказує відповідач 1, у статуті ДАК "Хліб України" (в редакціях від 12.11.1996 та від 14.03.2001) передбачено, що майно компанії є власністю держави та їй належить, в тому числі, майно, передане засновником; компанія є власником майна, переданого їй у власність засновником та акціонерами. Компанія володіє, користується та розпоряджається належним їй майном на свій розсуд, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, цьому статуту та меті діяльності компанії. Майно, яке передане до статутного фонду компанії, перебуває у державній власності. Зауважує, що дія Указу Президента України від 15.06.1993р. №210/93 "Про корпоратизацію підприємств" поширюється на ДАК "Хліб України", оскільки про це прямо вказано в самому указі, крім того державне майно було передано юридичній особі ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної акціонерної компанії "Хліб України". А тому, підсумовує відповідач 1, у Фонду державного майна України відсутні повноваження у сфері оренди державного майна, що увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності. Стверджує, що всі питання щодо використання коштів, що надходять від оренди такого майна вирішуються виключно ДАК „Хліб України". Також зазначає, що згідно роз`яснення Фонду державного майна №10-16-4608 від 05.04.2004р. вимоги постанови КМ України „Про Методику розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна" від 04.10.1995 №786 не поширюються на відносини, що виникають при оренді майна, що увійшло до статутного фонду ДАК „Хліб України" чи її дочірніх підприємств. Вказує, що спірний Договір оренди нерухомого майна, укладений 29.07.2016 року ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та ПП "Аграрна компанія 2004" не суперечить приписам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави.
Окрім того, 22.01.2021р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" де відповідач 2 заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування поданих заперечень Приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" зазначає, що спірний договір оренди містить усі істотні умови визначенні чинним законодавством. Вказує, що приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. було внесено до статутного фонду ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів". Стверджує, що дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не поширюється на орендні правовідносини, які склалися між ПП "Аграрна компанія 2004" та ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", що також зазначено в п.7.1. спірного Договору. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
29.01.2021р. прокуратурою подано до суду відповідь на відзив, де остання зазначає, що висновки представників відповідачів з приводу незастосування до спірних правовідносин Закону України "Про оренду державного і комунального майна" (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку із набуттям ДАК "Хліб України" права приватної власності на спірне державне нерухоме майно у зв`язку із його внесенням до статутного капіталу ДАК "Хліб України", що утворено внаслідок корпоратизації та закріплення його у подальшому на праві власності за Дочірнім підприємством ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на підставі рішення правління ДАК "Хліб України" від 16.04.2016 є незаконними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, спірне нерухоме майно, що є предметом договору оренди було передане ДАК "Хліб України" на підставі акта Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 для здійснення статутної діяльності ДАК на праві господарського відання. Зауважує, що компанія стосовно переданого їй засновником до статутного фонду державного майна, яке включене до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може вчиняти дії, наслідком яких може бути відчуження майна, в тому числі передача його до статутного фонду інших господарських організацій, передача в заставу тощо, до виключення такого майна із зазначеного переліку об`єктів майно компанії передано у користування. Звертає увагу суду, що представники відповідачів довільно, на власну користь тлумачать висновки суду, викладені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р. та постанові Північно-Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі № 924/592/20, щодо входження до статутного фонду ДАК "Хліб України" на праві приватної власності спірного нерухомого майна, що є об`єктом оренди. Стверджує, що представник відповідача Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на обґрунтування своїх заперечень щодо застосування Закону України "Про оренду державного і комунального майна" до спірних правовідносин посилається також на листи Фонду державного майна України №17-305 від 20.02.2004 та №10-16-4608 від 05.04.2004, не надаючи їх оригіналів чи належним чином завірених копій, тому такі обґрунтування є безпідставними. Зазначає, що доводи викладені у позовній заяві відповідачами також не спростовано.
06.04.2021р. на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України", де третя особа у справі зазначає, що відповідно до Додатку №3 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 р. №1218 майно державного підприємства "Волочиського комбінату хлібопродуктів" підлягає передачі до статутного фонду ДАК "Хліб України". Вказує, що Статутом дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (нова редакція), затвердженого рішенням Спостережної ради Державної акціонерної компанії "Хліб України" від 24 березня 2001 року протоколом №1, передбачено, що згідно з п.1.1. Статуту дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів", засновником (власником) останнього є Державна акціонерна компанія "Хліб України" (далі - компанія). Повідомляє, що згідно з п.4.3. Статуту, майно компанії передається підприємству в користування, підприємство має право вчиняти щодо майна компанії будь-які дії тільки з дозволу компанії. Майно, що набуте підприємством в результаті власної господарської діяльності належить компанії на праві власності. Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, вчиняючи до нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству і цьому Статуту. Зауважує, що повноваження щодо управління корпоративними правами держави, стосовно Державної акціонерної компанії "Хліб України", передані та здійснюються Міністерством аграрної політики та продовольства України, яке є єдиним акціонером Державної акціонерної компанії "Хліб України". Звертає увагу суду, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020р. у справі №924/592/20, яке залишено в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020р., які набрали законної сили, надано юридичну оцінку факту реєстрації ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" права власності на 23 об`єкти нерухомого майна, форма власності - державна. Також третя особа зазначає, що згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 11 травня 2010 року по справі №К-9876/09, "цілісні майнові комплекси знаходяться на балансі дочірніх підприємств ДАК "Хліб України" і не входять до статутного фонду ДАК "Хліб України". Тобто, дочірні підприємства ДАК "Хліб України" є самостійними юридичними особами і не можуть відповідати за зобов`язаннями ДАК "Хліб України", а компанія не відповідає по зобов`язанням дочірніх підприємств, що підтверджується ст. 96 Цивільного кодексу України". Просить суд вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, надати оцінку доводам і запереченням сторін, об`єктивно оцінити інші докази та обставини, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.
15.04.2021р. на електронну адресу суду надійшли пояснення відповідача 1 по справі, де останній звернув увагу суду, що з урахуванням положень Закону України "Про Кабінет Міністрів України", Закону України "Про управління об`єктами державної власності", а також Статуту ПАТ ДАК "Хліб України" Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України здійснює лише повноваження управління корпоративними правами держави щодо ПАТ ДАК "Хліб України", а не управління щодо спірного нерухомого майна.
19.04.2021р. на електронну адресу суду надійшли пояснення відповідача 2 по справі, де останній повторно зазначив, що спірний договір оренди містить усі істотні умови визначені законодавством, державне майно було передано ДАК "Хліб України" в процесі корпоратизації останньої, а в подальшому внесено до статуту фонду ДП ДАК "Хліб України "Волочиський комбінат хлібопродуктів", позов подано прокурором в інтересах Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України безпідставно, оскільки Міністерство здійснює лише повноваження управління корпоративними правами держави щодо ПАТ ДАК "Хліб України", а не управління щодо спірного нерухомого майна, а у Фонду державного майна України відсутні повноваження у сфері оренди державного майна, що увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності.
Прокурор у справі та представник позивача в судових засіданнях по справі, в тому числі 26.04.2021р. підтримали позовні вимоги, при цьому звернули увагу суду на висновки Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладені у Постанові від 18.03.2021р. по справі №924/592/20, якою Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020 у справі №924/592/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.
Представники відповідача 1, 2 в судовому засіданні 26.04.2021р. проти задоволення позовних вимог заперечили з посиланням на обставини викладені в заявах по суті справи.
Представники позивача 1 та третьої особи в судове засідання 26.04.2021р. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 20.04.2021р. на адреси останніх, визначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Окрім того, судом приймається до уваги, що в письмових поясненнях щодо позовної заяви Публічне акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Хліб України" просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи.
Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/1431/20 відсутні.
Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників позивача 1 та третьої особи за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
З позовної заяви вбачається, що Державна акціонерна компанія "Хліб України" утворена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №1000 у формі відкритого акціонерного товариства. Компанія є правонаступником Головного управління по хлібопродуктах та Головного управління комбікормової промисловості Мінсільгосппроду.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №1218 "Про прискорення приватизації хлібоприймальних та хлібозаготівельних підприємств" Міністерство агропромислового комплексу зобов`язано передати у двомісячний термін до статутного фонду Державної акціонерної компанії "Хліб України" державне майно підприємств, зазначених у додатку №3 до цієї постанови, перетворивши їх у дочірні підприємства Компанії.
В переліку хлібоприймальних і зернопереробних підприємств, державне майно яких передається до статутного фонду ДАК "Хліб України" (додаток №3 до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №1218) по Хмельницькій області значиться Волочиський комбінат хлібопродуктів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 №1375 затверджено статут ДАК "Хліб України", відповідно до п. 8 якого, майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання.
На виконання вказаної постанови на підставі акта оцінки наявного власного майна підприємства Волочиського комбінату хлібопродуктів Міністерства агропромислового комплексу України і ДАК "Хліб України" від 15.12.1998 до ДАК "Хліб України" передано майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів вартістю 7 288 741 гривень.
Відповідно до пункту 1.1 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" є ДАК "Хліб України". Підприємство створено шляхом реорганізації державного підприємства Волочиський комбінат хлібопродуктів на виконання згаданої вище постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1997 №1218.
Згідно з пунктом 4.3 статуту Дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" майно компанії передано у користування.
На підставі постанови Верховної Ради України від 03.03.1995 № 88/95-ВР Волочиський комбінат хлібопродуктів (код ЄДРПОУ 956690, 281370, ст. Волочиськ Волочиського р-ну, вул. Котовського, 8, орган управління Мінсільгосппрод) належав до переліку об`єктів, які не підлягають приватизації у зв`язку з їх загальнодержавним значенням.
Публічне акціонерне товариство ДАК "Хліб України" належить до сфери управління Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (яке є правонаступником - Міністерства агропромислового комплексу України), що підтверджується, зокрема, даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до яких Міністерство аграрної політики України () є органом управління ПАТ ДАК "Хліб України".
Так, Міністерство аграрної політики України (діяло на підставі "Положення про Міністерство аграрної політики України", затвердженого Указом Президента України від 07.07.2000 №772/2000) є правонаступником Міністерства агропромислового комплексу України (Мінагропрому), що діяло на підставі Указу Президента України від 15.11.1997 №1282/97.
Правонаступником Міністерства аграрної політики України є Міністерство агарної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - позивач у справі.
На підставі Указу Президента України №1085/2010 від 09.12.2010 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Міністерство аграрної політики та продовольства України та Державну інспекцію сільського господарства України шляхом реорганізації Міністерства аграрної політики України.
Відповідно до п. 5 вказаного Указу, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.
Окрім того, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764 повноваження щодо управління корпоративними правами держави стосовно ДАК "Хліб України" здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства.
Згідно із п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 829 Міністерство аграрної політики та продовольства реорганізовано шляхом приєднання до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства.
Обставина належності ДАК "Хліб України" до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України, правонаступником якого є Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства встановлена рішеннями суду у справі №922/736/17. Так, у постанові від 16.05.2019 у справі № 922/736/17 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства аграрної політики та продовольства України, а доводи відповідача щодо того, що вказане Міністерство не наділено повноваженнями щодо управління майном, яке передано до статутного фонду ДАК "Хліб України", та воно не належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України відхилив з огляду на безпідставність.
Державна акціонерна компанія "Хліб України" належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки відповідно до реєстру (переліку) суб`єктів господарювання державного сектору економіки (державних підприємств, їх об`єднань, дочірніх підприємств та господарських товариств, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, що розміщений на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України
З протоколу №275 засідання правління ДАК "Хліб України" від 13.01.2016р. вбачається, що за результатами розгляду листа ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" щодо забезпечення охоронності майна дочірнього підприємства, забезпечення обіговими коштами та відновлення основних засобів за рахунок налагодження стратегічного партнерства з іншими учасниками ринку ухвалили: погодити керівництву ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" передачу в оплатне користування частини майна ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", в тому числі того, що потребує ремонту, а також не задіяного в господарській діяльності, зокрема ПП "Аграрній компанії 2004", у встановленому законом порядку.
29.07.2016 між Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004" укладено договір оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням (цех по переробці олійний культур) загальною площею 2720,9 кв. м, що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області. Договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за № 2662.
Згідно з пунктом 2.1 договору розмір орендної плати складає 15000 гривень на рік. Плата за оренду сплачується орендарем згідно договору оренди не пізніше 5 числа кожного розрахункового року (п. 2.2 договору). Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця або шляхом внесення готівки в його касу (п. 2.3).
Орендар має право проводити за свій рахунок поліпшення та дообладнання об`єкту, що орендується, для потреб своєї господарської діяльності без отримання додаткових дозволів від орендодавця (п. 3.4.4).
Відповідно до пункту 4.1. договору строк оренди за цим договором встановлюється з моменту державної реєстрації права оренди об`єкта, що орендується по 29.07.2031р.
Листом від 28.12.2016р. №1-2-1053/2-9/798 ДАК "Хліб України" у відповідь на лист ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП" повідомило, що надає згоду на передачу в оренду частини нежитлових будівель та споруд, що належать ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський КХП", які не використовуються в господарській діяльності.
Договором від 09.06.2017р. до вказаного вище договору оренди нерухомого майна від 29.07.2016р. внесено зміни, зокрема, у новій редакції викладено п. 2.1, 2.2, 4.1. договору оренди від 26.07.2016р. Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2042.
Згідно пункту 2.1 договору розмір орендної плати за користування визначеним п. 1.1 цього договору об`єктом оренди складає 15% в рік від ринкової вартості, що визначена звітом про оцінку №1/1212, виконаного ТОВ "Подільська незалежна оцінка" 12.12.2016р. Ринкова вартість об`єкта оренди становить 280100 гривень, отже орендна плата за користування предметом оренди складатиме 42015 гривень в рік.
Орендна плата в сумі 3501,25 грн. буде сплачуватись орендарем щомісячно до 15 числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 2.2 договору).
Строк оренди за цим договором встановлюється на 20 років (п. 4.1 договору).
Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна станом на 15.06.2020 року, за відповідачем 1 - 14.06.2016 року на праві державної власності зареєстровано приміщення складу з підлоговим збереженням, змінено на цех по переробці олійних культур площею 2720,90кв.м., змінено на загальна площа 2726,7кв.м. (реєстраційний номер 09), підстава для державної реєстрації: акт, серія та номер: б/н, виданий 15.12.1998, видавник: Міністерство агропромислового комплексу України та ДАК "Хліб України", виданий 18.04.2016 року ДАК "Хліб України", 03.08.2016р. (номер запису 15792628) зареєстровано інше речове право, а саме - договір оренди нерухомого майна, серія та №2662 29.07.2016р. приватним нотаріусом Гадайчук Є.А., 15.06.2017р. зареєстровано договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №2042 від 09.06.2017р. - строк дії договору 29.07.2031р. (змінено строк дії договору на 20 років) на вказаний об`єкт 14.02.2018 року зареєстровано обтяження у формі податкової застави, 27.04.2018 року в Реєстрі внесено виправлення та змінено форму власності з державної на приватну, станом на 15.06.2020 року, в Реєстр 19.05.2020 року внесено виправлення в частині зміни форми власності на спірний в даній справі об`єкт з приватної на державну.
Листом №72/8/202/3487 від14.05.2020р. управління Служби безпеки України у Хмельницькій області звернулося до заступника прокурора Хмельницької області з повідомленням про незаконне відчуження об`єктів нерухомого майна державної власності.
Хмельницька обласна прокуратура 16.10.2020р. листом №15/1-43вих-20 та 30.11.2020р. листом №15/2-144вих-20 звернулася до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та ДАК "Хліб України" щодо виявлених порушень закону із викладених у позові підстав, а також із листами від 16.10.2020р. №15/1-42вих-20 та від 30.11.2020р. №15/2-143вих-20 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях.
За результатами розгляду вказаних листів обласної прокуратури отримано лист ПАТ ДАК "Хліб України" від 28.10.2020р. №1-2-629/2-10/272; лист ДП "ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" від 27.11.2020р.; лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 12.11.2020 №2152-07/67802-05, лист Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.20р. №10-12/3070, лист Фонду державного майна України від 27.11.2020 № 10-46-24256, лист РВ ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020р. №10-4/3527, лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.12.2020р. №2152-09/73731-05 із яких вбачається, що позивачі з метою захисту інтересів держави самостійно до суду не звертались та не звертатимуться, що свідчить про нездійснення ними повноважень щодо захисту інтересів держави.
За інформацією Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 10.11.2020 №10-12/3070 будь-які листи щодо погодження розміру плати за оренду державного майна, чи заяви про оренду нерухомого майна, що перебуває у державній власності та знаходиться на балансі ДП ДАК "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" до Регіонального відділення не надходили. Згідно із листом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 14.12.2020 №10-4/3527 про факт укладення спірного договору з порушеннями законодавства Регіональне відділення дізналось 22.10.2020 після надходження листа обласної прокуратури від 16.10.2020 №15/1-42вих-20.
За інформацією Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11.12.2020 № 2152-09/73731-05 спірний договір оренди не погоджувався Міністерством, про факт його укладення вказане Міністерство дізналось із листа Хмельницької обласної прокуратури від 16.10.2020р. №15/1-42вих-20.
Прокурор, з метою захисту інтересів держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України звертався до суду (справа №924/592/20) з позовом до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" з вимогою про скасування записів про державну реєстрацію права власності Комбінату на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м., що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, в тому числі приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15033069) та визнання права державної власності за державою Україна в особі Міністерства на вищезазначені об`єкти нерухомого майна.
Проте Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 у справі №924/592/20, у задоволенні позову відмовлено.
Однак, Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021р. по справі №924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерне товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" про 1) скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м; 2) визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів), (в тому числі приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15033069) касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково, Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020 у справі №924/592/20 скасовано, справу №924/592/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. У постанові колегією суддів встановлено: "4.15. За висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна", "4.20. Водночас поза увагою судів залишилось те, що за даними державного реєстру власником спірного майна залишився Відповідач, якому спірне майно у власність не передавалось".
У п. 4.8. вказаної Постанови Верховного суду колегією суддів відзначено, що за висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності державного майна; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта приватного права без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (постанови Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №920/1077/16, від 28.03.2018 у справі №925/792/17, від 08.05.2018 у справі №925/875/17, від 22.05.2018 у справі №915/1021/16, від 30.05.2018 у справі №915/825/16, від 05.07.2018 у справі №915/826/16, від 11.10.2018 у справі №906/916/16, від 06.11.2018 у справі №925/473/17, від 20.03.2019 у справі №927/735/16, від 13.11.2019 у справі №916/665/18, від 10.09.2020 у справах №923/197/18 і №923/576/18).
За таких обставин, прокурор, з метою захисту інтересів держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за №2662 зі змінами внесеними договором від 09.06.2017р., укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі №2042, з підстав укладення останніх без відома та погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (в управлінні якого перебуває майно) та не уповноваженим орендодавцем (не Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, а також невідповідності останніх вимогам ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.п. 1.1, 1.2, 2.3, 3.1-3.7, 4.4 та іншим пунктам Типового договору оренди державного майна.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).
Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.
Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.
У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
У даній справі перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (як суб`єкта до сфери повноважень якого віднесено управління Державною акціонерною компанією "Хліб України") та регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (як належного орендодавця), оскільки Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях протягом тривалого часу не вживалися заходи щодо захисту права державної власності, у тому числі шляхом звернення до суду.
Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
З матеріалів справи вбачається, що прокурор звернувся до суду в інтересах позивачів з вимогою про визнання недійсним договору оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеного 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстровано у реєстрі за №2662 зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі №2042.
Як свідчать матеріали справи, Постановою Кабінету Міністрів України №1000 від 22.08.1996 було утворено Державну акціонерну компанію "Хліб України" (далі - ДАК "Хліб України").
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 №1375 було затверджено Статут ДАК "Хліб України".
Відповідно до пункту 8 вищевказаного Статуту майно компанії є власністю держави і закріплюється за компанією на праві повного господарського відання.
У свою чергу, згідно із статутом відповідача 1, затвердженого рішенням Спостережної ради ДАК "Хліб України" від 24.03.2001 (нова редакція), його засновником (власником) є ДАК "Хліб України".
Пунктом 4.3. Статуту відповідача 1 визначено, що майно компанії передається у користування.
Поряд з цим, як свідчать матеріали справи спірне майно було зареєстровано за відповідачем на праві приватної власності, однак 19.05.2020р. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено виправлення в частині зміни форми власності на державну.
Вказані висновки викладені також у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021р. по справі №924/592/20 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватного акціонерне товариства "Державна акціонерна компанія "Хліб України" про 1) скасування записів про державну реєстрацію права власності дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м; 2) визнання права державної власності держави Україна в особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на 23 об`єкти нерухомого майна загальною площею 19244,2 кв.м, що розташовані по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області (майновий комплекс Волочиського комбінату хлібопродуктів), (в тому числі приміщення цеху по переробці олійних культур позначено на плані літерами "Г", "г" загальною площею 2726,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 09; номер запису про право власності: 15033069) якою касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково, Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 16.09.2020 у справі №924/592/20 скасовано, справу №924/592/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. У постанові колегією суддів встановлено: "п. 4.8. так за висновками Верховного Суду проведення корпоратизації державного підприємства у акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а тому внесення майна до статутного фонду такого корпоратизованого товариства не може розглядатися, як підстава для зміни форми власності державного майна; таке майно не може бути відчужене чи корпоратизоване на користь суб`єкта приватного права без попереднього виключення цього майна із законодавчого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", "4.15. За висновками судів попередніх інстанцій факт перебування спірного майна у державній власності не оспорюється учасниками справи, що у свою чергу виключає необхідність визнання права державної власності на спірні об`єкти за державою Україна", "4.20. Водночас поза увагою судів залишилось те, що за даними державного реєстру власником спірного майна залишився Відповідач, якому спірне майно у власність не передавалось".
З наведеного вбачається, що передане в оренду за спірним договором майно перебуває в державній власності, тобто є державним майном.
Відповідно до норм ст. 759 Цивільного кодексу України, За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).
Майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного і комунального майна регулюються спеціальним Законом України Про оренду державного та комунального майна. До 01.02.2020 Закон діяв в редакції Закону №2269-XII від 10.04.1992 зі змінами (надалі - Закон №2269-XII). Після 01.02.2020 Закон діє в редакції Закону №157-IX від 13.10.2019 (надалі - Закон №157-IX ).
Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №157-IX встановлено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.
Вирішуючи питання, яку саме редакцію Закону про оренду необхідно застосовувати у спірних правовідносинах, суд виходить з положень ст. 58 Конституції України, в силу якої слід застосовувати норми закону, які діяли в період виникнення спірних правовідносин. За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на викладене Закон №2269-XII належить застосовувати до правовідносин сторін, які мали місце до 01.02.2020, а Закон №157-IX - після 01.02.2020.
Статтею 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини щодо оренди державного майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.
Відповідно до ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.
Статтею 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.
Аналогічні положення містяться і в ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", зокрема, орендодавцями нерухомого майна, яке є державною власністю є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.
При цьому, підприємства, установи та організації є орендодавцями щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.
Судом встановлено, що орендодавцем за спірним договором оренди нерухомого майна, що перебуває в державній власності - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладеним 29.07.2016р. зареєстрованим у реєстрі за №2662, зі змінами внесеними договором від 09.06.2017 зареєстрованим у реєстрі за №2042, є Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (якому майно передано у користування), а не Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, що порушує норми визначені ст. 287 Господарського кодексу України та ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", де визначено, що державні підприємства мають право передавати в оренду нерухоме майно загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, натомість як за спірним договором передано майно загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.).
З наведеного, суд приходить до висновку, що майно за спірним договором - державне майно було передано в оренду неналежним орендодавцем.
Державна холдингова компанія - холдингова компанія, утворена у формі акціонерного товариства, не менш як 100 відсотків акцій якого належить державі (ст. 1 Закону України "Про холдингові компанії в Україні")
Єдиним акціонером державної холдингової компанії від моменту її утворення до завершення процедури приватизації або припиненнях є держава (ст. 6). За п. 13 ст. 6 вказаного Закону України пакети акцій (часток, паїв) або інше майно, передані до статутного капіталу державної холдингової компанії, перебувають у державній власності і закріплюються за нею на праві господарського відання.
Відповідно до п. 23 ч. 7 ст. 7-1 Закону України "Про холдингові компанії в Україні" до компетенції правління належать надання орендодавцям об`єктів державної власності згоди на оренду державного майна і пропозицій щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.05.2019р. у справі №922/736/17.
Матеріалами справи підтверджено та прокурором доведено, що майно за спірним договором було передано в оренду без погодження з Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, яке наділене повноваженнями щодо управлінням майном Держаної акціонерної компанії "Хліб України".
Наведене спростовує доводи відповідача, щодо можливості погодження передачі в оренду майна за спірним договором з Держаною акціонерною компанією "Хліб України", без погодження з Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом як порушеного права, так і охоронюваного законом інтересу.
Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.
Відповідно до статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18.
Вказану правову позицію висловлено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 19.02.2021 у справі №904/2979/20.
Водночас, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 у справі №761/26815/17 викладений висновок про те, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Виходячи з наведених норм, при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.
Крім того, господарський суд враховує, що в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 викладено правову позицію, відповідно до якої особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
При цьому об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 зазначила, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).
Судом встановлено, що відповідачем 1 неправомірно було передано в оренду нерухоме майно площею 2720,9 кв.м, яке передано останньому в користування та є власністю держави.
Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір оренди від 29.072016р. №2662 (зі змінами від 09.06.2017р. №2042) було укладено без погодження з управителем майна - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та неналежним орендодавцем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Хмельницькій області, за відсутності в орендодавця необхідного обсягу повноважень на його вчинення, що призвело до порушення прав позивачів в частині ефективного використання орендованого майна та недоодержання державою значної суми коштів за передачу в оренду державного майна.
Відтак, договір оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м. (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійних культур загальною площею 2726,7 кв.м.), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладений 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2662 зі змінами внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" та Приватним підприємством "Аграрна компанія 2004", що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі №2042 укладений без дотримання визначеного законодавством порядку укладення такого виду правочинів, а тому підлягає визнанню недійсним.
Доказів на спростування вказаного ні відповідачами, ні іншими учасниками процесу, суду не надано, а матеріали справи не містять.
Враховуючи, що підприємства мають право виступати орендодавцями державного нерухомого майна, якщо його площа не перевищує 200 кв.м. на одне підприємство та Дочірнє підприємство Державна акціонерна компанія "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" не мало права укладати такий договір, що є самостійною підставою для визнання договору недійсним, і суд дійшов до висновку про визнання спірного договору недійсним, інші підстави позову заявлені прокурором, оцінці не підлягають.
Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).
Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати у справі (судовий збір) покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна - приміщення складу з підлоговим збереженням загальною площею 2720,9 кв.м (у Державному реєстрі прав - цех по переробці олійний культур загальною площею 2726,7 кв. м), що розташоване по вул. Котляревського, 8 у м. Волочиськ Хмельницької області, укладений 29.07.2016 Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2662, зі змінами, внесеними договором від 09.06.2017, укладеним Дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" () та ПП "Аграрна компанія 2004" (), що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Волочиського районного нотаріального округу Гадайчук Є.А., зареєстрований у реєстрі за №2042.

Стягнути з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Волочиський комбінат хлібопродуктів" (31200, Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Котляревського, 8, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 1051,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" (31222, Хмельницька обл., Волочиський, с. Попівці, вул. Шкільна, 34А, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, ) 1051,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України та пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений та підписаний 30.04.2021р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддруков. 7 прим.:
1 - до справи;
2 - прокуратурі - 29005, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Військоматський, 3; простим
3 - позивачу 1 - 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; реком. з повідомил.
4 - позивачу 2 - 21018, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Гоголя, 10; простим
5 - відповідачу 1 - 31200, Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Котляревського, 8; простим
6 - відповідачу 2 - 31222, Хмельницька обл., Волочиський район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34А. простим
7 - третій особі - ПАТ "ДАК "Хліб України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ). реком. з повідомил.