УХВАЛА

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/6598/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» про забезпечення позову

За матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс»

до Міністерства оборони України

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Констракшн»

про визнання недійним державного контракту.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Міністерства оборони України (далі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Констракшн» (далі - відповідач-2) про визнання недійним державного контракту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем-1 укладено державний контракт на виконання робіт за державним оборонним замовленням з «Реконструкції технічної території арсеналу» (шифр-РТ-Б01) від 14.09.2018, який є чинним, втім між відповідачами у 2020 році укладено аналогічний державний контракт з ідентичним предметом, що протирічить вимогам закону, а тому просить визнати його недійсним.

27.04.2021 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову. Дана заява обґрунтована тим, що між відповідачами у 2020 році укладено державний контракт, який є ідентичним предмету вже укладеного державного контракту між позивачем та відповідачем-1 у 2018 році, який є чинним, а тому, на думку заявника, вищевикладене свідчить про наявність необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам і будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на виконання державного контракту, укладеного між відповідачами, по об`єкту «Реконструкції технічної території арсеналу (шифр-РТ-Б01), в тому числі й заборони виконання будівельно-монтажних робіт та зупинення дії державного контракту, укладеного між відповідачами.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами (ч. 3, 4 ст. 137 ГПК України).

Отже забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Таким чином, особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, зобов`язана зазначити конкретні заходи, які вона просить застосувати з обґрунтуванням доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу, виходячи з мети вжиття заходів забезпечення позову та наявності зв`язку між предметом спору та конкретним заходом.

Зокрема, вимогами частини 1 та 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України врегульовано, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Наслідком недотримання зазначених вимог, під час подання заяви про забезпечення позову, згідно ч. 7 ст. 140 ГПК України є її повернення заявнику, про що суд постановляє ухвалу.

У заяві про забезпечення позову заявник просить застосувати два заходи забезпечення позову - заборони вчиняти будь-які дії на виконання державного контракту та зупинення дії цього контракту.

Однак, як встановлено судом, заявником під час подання заяви про забезпечення позову, не дотримано вимог ч. 1, ч. 4 ст. 139 ГПК України, оскільки заява не містить обґрунтування доцільності вжиття кожного із заявлених заходів забезпечення позову та необхідності їх вжиття в сукупності.

До того ж сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому, у відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в Господарському процесуальному кодексу України, обов`язок заявника у заяві наводити обґрунтування доцільності та необхідності вжиття кожного конкретного заходу забезпечення позову відповідними обставинами. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом повертати заяву заявнику.

За таких обставин, оскільки подана заява не відповідає пункту 4 частини 1 та частини 4 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили 28.04.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Т.В. Васильченко