ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"28" квітня 2021 р.Справа № 922/1495/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕКС", м. Харків
до Компанії "МАСКЕТ", Польща
про стягнення 9455,00 євро

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОМЕКС", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Компанії "МАСКЕТ" в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 9455,00 євро, що в гривневому еквіваленті становить 319673,55 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за контрактом №28-03/2017 щодо оплати поставленого позивачем товару.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї докази, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Як вбачається із поданої позовної заяви місцезнаходженням відповідача є Польща, тобто останній є нерезидентом України. Стосовно підсудності (підвідомчості) даного спору господарському суду Харківської області, позивачем було зазначено про те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України. Таким чином, позивач вказує на те, що оскільки останньому було завдано збитки, позивач має право на звернення до суду саме на території України. В свою чергу позивач також зазначає, що оплата за товар, згідно укладеного з відповідачем контракту, відбувається шляхом зарахування грошових коштів на рахунок позивача, відкритий у місті Харків, Україна. Враховуючи наведене, позивач вважає, що останнім правомірно обрано підвідомчість даного спору та подано позов до господарського суду Харківської області.

Проте, суд не погоджується із такими твердженнями позивача та вважає, що останній вільно тлумачить норми законодавства, з огляду на наступне.

У пункті 7.2. контракту №28-03/2017 від 28.03.2017, сторони узгодили, що у разі виникнення суперечок або розбіжностей за дійсним контрактом або пов`язаних з ним, сторони приймуть усі заходи до їх врегулювання шляхом переговорів. У випадку, якщо домовленість не буде досягнутою, суперечки та розбіжності підлягають розгляду в Східному Арбітражному суді при Торгівельно-Промисловій палаті в місті Києві, у відповідності до правил судочинства цього суду. Рішення цього суду для обох сторін будуть вважатися кінцевими та обов`язковими. При розгляді справи у даному суді застосовується міжнародне право.

Згідно ч. 5 ст. 4 ГПК України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі.

При цьому, право сторін погодити передачу спорів, які можуть виникнути між ними з укладеного правочину чи стосовно такого правочину, на розгляд арбітражу ґрунтується на вільному волевиявленні, тобто сторони такого правочину на власний розсуд вирішують питання щодо укладення арбітражної угоди та, відповідно, визначення арбітражу.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право " суди можуть приймати до свого провадження та розглядати справи з іноземним елементом, однак наведене не стосується тих випадків, коли між сторонами спору укладено арбітражну угоду, яка є дійсною, не втратила чинність та щодо якої не встановлено неможливості її виконання, оскільки суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, зобов`язаний, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу.

Також судом не приймається посилання позивача на п. 3 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", відповідно до якого суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України, з огляду на наступне.

Як вбачається із позовної заяви, підставою для звернення до суду слугувало не виконання відповідачем умов контракту № 28-02/2017 від 28.03.2017 року в частині оплати поставленого товару.

Отже, в даному випадку предметом спору є стягнення коштів за контрактом, а не стягнення збитків, в той час, як вже було зазначено, умовами контракту сторони визначили вирішення спорів у Східному Арбітражному суді при Торгівельно-Промисловій палаті в місті Києві.

Відповідно до норм пункту 1 статті ІІ Конвенції про визнання і виконання іноземних арбітражних рішень, пункту 1 статті IV Європейської конвенції про зовнішньоторговельний арбітраж, статті 9 Конституції України, частини 2 статті 13, статей 15, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державний суд не може нехтувати як визначеними сторонами умовами договору, так і положеннями законодавства, які визначають обов`язковість виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору.

Уклавши арбітражне застереження, позивач реалізував своє волевиявлення на звернення до міжнародного комерційного арбітражу і повинен виконувати обов`язки, які випливають з арбітражного застереження.

Реалізація сторонами права на укладення арбітражної угоди щодо передачі спорів, які виникнуть з укладеного ними правочину чи у зв`язку з ним, на розгляд арбітражу не є відмовою від права на звернення до господарського суду, оскільки являє собою вибір сторонами такого правочину одного із способів реалізації права на звернення за захистом своїх прав.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 3 червня 2020 року у справі №908/1481/19, у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 904/4384/17.

Також, суд зазначає, що арбітражна угода має позитивний і негативний ефект: вона зобов`язує сторони передавати спори в арбітраж і надавати складу арбітражу компетенцію щодо спорів, охоплених арбітражною угодою (позитивний ефект). Якщо виникає спір, який належить до обсягу арбітражної угоди, будь-яка зі сторін може передати його на розгляд складу арбітражу. З іншої сторони, арбітражна угода перешкоджає сторонам у спробах вирішити їх спори в суді (негативний ефект). Уклавши арбітражну угоду, сторони визначили інший обов`язковий для них порядок реалізації належних їм прав застосування судових засобів правового захисту, саме у певному (або певних) міжнародному комерційному арбітражеві. Сторона, яка уклала арбітражну угоду, не може ігнорувати такі її умови і замість обраного арбітражу звернутися до суду держави, який був би компетентним вирішити спір у разі не укладення між сторонами такого роду арбітражної угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

За викладених обставин, з урахуванням правил визначення підсудності, принципу імунітету та автономії арбітражної угоди, суд відмовляє у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, оскільки заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства України, так як спір не підвідомчий господарським судам України.

Позивач має право звернутися із позовом до Східного Арбітражного суду при Торгівельно-Промисловій палаті в місті Києві, визначеного умовами укладеного контракту або до компетентного суду за місцезнаходженням відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 29, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМЕКС" до Компанії "МАСКЕТ" про стягнення 9455,00 євро.

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 33-х арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала підписана 28 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Погорелова