ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.2021 м. Ужгород Справа № 907/745/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівєн", м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сто Бус", м. Ужгород

про визнання договору укладеним

секретар судового засідання - Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача - Логойда В.М., адвокат, ордер Серія ЗР № 25743 від 03.11.2020;

від позивача - Попович В.Ю., довіреність № 41 від 15.12.2020.

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Позивач звернувся з позовом, яким просить визнати укладеним про надання послуг автостанцією перевізникові №2 від 25.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вівєн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сто Бус" на умовах, викладених в оферті позивача. Позов заявлено з посиланням на статті 641, 648, 649 Цивільного кодексу України, ст. ст. 181, 184 Господарського кодексу України та ст. ст. 32, 36 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2102,00

грн сплаченого судового збору та судовий збір по апеляційній та касаційній інстанціях (3153 грн та 4204 грн, відповідно), а також можливі витрати на явку до суду, правову допомогу до 5000,00 грн.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

В ході проведення підготовчого провадження відповідачем подано та прийнято судом відзив на позов. Відповідь на відзив повернуто судом без розгляду.

З огляду на задоволення усного клопотання представників сторін, у підготовчому засіданні (за участі представників сторін: від позивача - Логойда В.М., адвокат, ордер ЗР № 25743 від 03.11.2020; від позивача - Попович В.Ю., довіреність № 41 від 15.12.2020) оголошено перерву, в порядку ст. 183 ГПК України, до 28.01.2021.

Ухвалою суду від 28.01.2021 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні 25.02.2021 (за участі представників сторін: від позивача - Логойда В.М., адвокат, ордер ЗР № 25743 від 03.11.2020; від відповідача - Попович В.Ю., довіреність № 41 від 15.12.2020) судом оголошено перерву, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України, до 18.03.2021.

Ухвалою суду від 18.03.2021 розгляд справи по суті відкладено до 14.04.2021.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

В судовому засіданні 14.04.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Після проголошення рішення суду у відділ діловодства та забезпечення судового процесу відповідач подав суду клопотання про закриття провадження справі, яке долучено до матеріалів справи, однак, до розгляду не прийнято.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Підставою для звернення до суду послужило не підписання відповідачем надісланого йому в установленому законом порядку примірника Договору №2 по надання послуг автостанцією перевізникові, укладення якого є обов`язковим в силу положень ст. 32 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Заперечення відповідача

Відповідач в повному обсязі заперечує проти позову. Вважає, що в обов`язках перевізника не прописано проводити одиниці транспорту чи пасажирів по відомості через автостанції чи укладати відповідні договори з автостанціями.

Водію перевізника дозволено реалізовувати квитки пасажирам з єдиною забороною (при керуванні транспортним засобом, тобто дозволено, при посадці, висадці пасажирів на зупинках, без увімкненого в технічному плані двигуна.

Наголосив, що законом покладено обов`язок укладення договору не на перевізника, а саме на автостанцію, а механізм обов`язкового укладення не передбачено законодавчими актами України.

Покликається на порушення позивачем процесуального законодавства, оскільки ним не подано належних доказів статусу юридичної особи, права підпису позовної заяви.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вівєн", як власник автостанції, звернувся до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сто Бус"- з пропозицією укласти договір від 25.08.2020 року №2 про надання послуг автостанцією перевізникові.

Означені вимоги ґрунтуються на наявності у відповідача дозволу Перечинської міської ради на перевезення пасажирів на регулярних приміських автобусних маршрутах загального користування, а саме: маршрут "Перечин-Сімер-Сімерки" та маршрут "Перечин-Сімер-Ворочово".

Проект зазначеного вище Договору в двох примірниках був надісланий позивачем на адресу відповідача з пропозицією підписати та повернути один підписаний примірник (лист №15 від 25.08.2020) Однак, відповідач-перевізник відмовився їх підписати, що послужило підставою для звернення до суду з вимогою визнати такий договір укладеним в судовому порядку.

Надісланий відповідачу проект Договору № 2 від 25.08.2020, складений за примірною формою договору про надання послуг автостанцією перевізникові, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №860 від 30.11.2010.

Проектом передбачається укладання договору між власником автостанції (далі-Власник) Товариством з обмеженою відповідальністю "Вівєн" (позивач у справі) та перевізником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Сто Бус" (відповідач у справі). Такий правочин здійснюється на підставі пункту 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 року (далі - Правила), та договору Перевізника з місцевим органом виконавчої влади чи Дозволу уповноваженого органу державної виконавчої влади.

Як убачається з розділу 1 зазначеного проекту договору, власник за завданням перевізника надає йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника, продажом проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" і Правил. Поряд з цим власник надає перевізникові послуги з обслуговування перевезень пасажирів автобусами за маршрутом (маршрутами) перелік яких наведено у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Далі, Розділом 3 цього ж проекту договору, зокрема, передбачено, що грошові кошти в розмірі 85% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення пасажирів та багажу, без урахування додаткових зборів та ПДВ), а також ПДВ на дану суму (застосовується тільки для договорів з перевізниками - платниками ПДВ на загальних умовах) підлягають перерахуванню на поточний рахунок Перевізника. Решта 15 % залишаються у власника в якості винагороди за надані послуги. Власник перераховує Перевізникові кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі, за перевезення багажу, а також страхові платежі (якщо перевізник здійснює страхування пасажирів без участі власника) протягом п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу шляхом безготівкового переказу на рахунок Перевізника.

Умовами запропонованого відповідачу договору передбачені і наступні умови:

Якщо Перевізник не має поточних банківських рахунків, розрахунок Власника з Перевізником проводиться шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси автостанції (автовокзалу) виключно за наявності в одержувача (одержувачів) довіреності, завіреної печаткою та підписом (у разі відсутності печатки довіреність завіряється нотаріально) та документа, зазначеного в довіреності (паспорт, водійське посвідчення одержувача).

У разі попереднього продажу квитків Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору, за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам, та суму винагороди за надання послуг згідно з предметом цього Договору, за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків, разом в розмірі 12% від вартості перевезення за тарифом, Перевізник зобов`язаний перерахувати автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку, у строки, перердбачені п. 3.2 цього Договору.

Згідно з розділом 9 Договору, Договір набирає чинності з дня підписання і діє до дати, якою встановлено останній день строку дії договору Перевізника із Організатором перевезень. У разі здійснення перевезень на основі дозволу Організатора, цей Договір діє до дати, якою встановлено останній день строку дії такого дозволу.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 179 ГК України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладення договорів встановлений ст.181 Господарського кодексу України та ст. 638 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Статтею 187 ГК України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.32 Закону України "Про автомобільний транспорт", відносини автомобільного перевізника із власниками автостанцій визначаються договором. При цьому, предметом договору автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, з власниками автостанцій є надання послуг та виконання робіт, пов`язаних з відправленням і прибуттям пасажирів.

Власники автостанцій зобов`язані укласти договір з автомобільним перевізником, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, тільки за наявності в нього договору із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезення на автобусних маршрутах загального користування чи дозволу органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування маршрутів загального користування, що пролягають через цю автостанцію.

Відповідно до вимог п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997р., перевізник укладає з автостанцією договір про надання послуг автостанцією, яким визначаються перелік та обсяги послуг, їх вартість і порядок проведення розрахунків. Примірну форму договору затверджує Мінінфраструктури.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №860 від 30.11.2010, затверджена примірна форма договору про надання послуг автостанцією перевізникові.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас, за приписами ч. ч. 2, 3 ст. 179 ГК України, Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Таким чином, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За положенням частини 6 статті 179 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів.

За таких обставин, суд констатує обов`язковість укладення в силу закону договору про надання послуг автостанцією перевізникові, а тому, відповідно до ч.1 ст. 187 ГК України, спір щодо укладення такого договору може бути переданий на розгляд суду.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 32 Закону України "Про автомобільний транспорт", позивач свої зобов`язання щодо укладення Договору про надання послуг автостанцією перевізникові виконав в повному обсязі, надіславши відповідачу проект Договору в двох примірниках для підписання.

Однак, відповідач від підписання Договору про надання послуг автостанцією перевізникові відмовився, оскільки вважав укладення його не обов`язковим.

Проаналізувавши істотні умови запропонованого позивачем проекту Договору №2 від 25.08.2020, обов`язковість та процедуру укладення договору про надання послуг автостанцією перевізникові, судом встановлено, що такий складений згідно з умовами примірної форми договору, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №860 від 30.11.2010 та відповідає вимогам статті 180 Господарського кодексу України та нормам Закону України "Про автомобільний транспорт". Саме тому суд вважає запропонований позивачем проект договору таким, що покликаний регулювати спірні правовідносини між сторонами у повній відповідності до наведених вище актів, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 187 Господарського кодексу України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи обставини справи та наявні в матеріалах докази, суд приходить до висновку, що спірний договір набирає чинності та відповідно є укладеним в день набрання даним рішенням суду чинності.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору. Відтак, зміст додаткових угод належить викласти в резолютивній частині рішення.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладаються на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони.

Оскільки саме відповідач ухилявся від укладення Договору, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Доказів понесення інших судових витрат суду подано не було.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд.

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним Договір №2

про надання послуг автостанцією перевізникові.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вівєн» (надалі - Власник), в особі директора Кречко Н.І., яка діє на підставі статуту товариства з однієї сторони та

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сто Бус» (надалі Перевізник), в особі директора Опаленика 0.0., який діє на підставі статуту товариства, з іншої сторони,

на підставі п. 114 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту (затв.

постановою КМ України №176 від 18.02.1997, далі - Правила) та договору Перевізника з місцевим органом виконавчої влади чи дозволу уповноваженого органу державної виконавчої влади, уклали цей Договір про таке :

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Власник за завданням Перевізника надає йому на території своїх автостанцій (автовокзалів) комплекс обов`язкових та передбачених законодавством послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника, продажом проїзних квитків та квитанцій на перевезення багажу, диспетчерським

управлінням, організацією прибуття і відправлення автобусів, інформуванням водіїв щодо умов дорожнього руху, а також інші послуги відповідно до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» і Правил.

1.2. Власник надає Перевізникові послуги з обслуговування перевезень пасажирів автобусами за маршрутом (маршрутами), перелік яких наведено у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору.

2. ПРАВА І ОБОВ`ЯЗКИ СТОРІН

2.1. ОБОВ`ЯЗКИ ВЛАСНИКА :

2.1.1. Надавати послуги, визначені предметом цього Договору.

2.1.2. Здійснювати інформування водіїв про погодні та дорожні умови на маршрутах прямування до найближчої автостанції (автовокзалу).

2.1.3. Надавати послуги, пов`язані з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів та їх багажу транспортом Перевізника.

2.1.4. Здійснювати продаж квитків на проїзд та перевезення багажу.

2.1.5. Здійснювати диспетчерське управління та організацію прибуття і відправлення автобусів, з фіксацією прибуття та відправлення автобусів з/на автостанцію у дорожніх (маршрутних) листах Перевізника та електронному диспетчерському журналі Власника.

2.1.6. Перераховувати кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі та за перевезення багажу Перевізникові не пізніше п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу, за вирахуванням коштів за обов`язкові послуги Власника.

2.1.7. Не стягувати з Перевізника додаткові платежі, не передбачені цим Договором.

2.1.8. Проводити не рідше одного разу на місяць з Перевізником звірку взаємних розрахунків.

2.2. ПРАВА ВЛАСНИКА :

2.2.1. Залучати у разі значного короткочасного збільшення пасажиропотоку додаткові до розкладу руху рейси на маршрутах, що обслуговує Перевізник, за погодженням з ним, а в разі офіційної письмової відмови Перевізника від їх виконання - залучати іншого перевізника, рухомий склад якого відповідає умовам перевезень.

2.2.2. Самостійно залучати у разі отримання офіційної інформації від Перевізника про неможливість виконання рейсу (рейсів) або в разі зриву рейсу (рейсів) без оповіщення Власника, автобуси іншого перевізника, які відповідають умовам перевезень.

2.3. ОБОВ`ЯЗКИ ПЕРЕВІЗНИКА

2.3.1. Здійснювати відправлення свого транспорту виключно з автовокзалів, автостанцій та диспетчерських пунктів, передбачених розкладом руху за певним маршрутом, затвердженим Організатором перевезень.

2.3.2. Повідомляти письмово чи за допомогою інших засобів зв`язку (факс, електронна пошта) Власника про вимушене значне зменшення (понад 7 місць) пасажиромісткості рухомого складу порівняно з визначеним за погодженням сторін у межах умов, визначених організатором перевезень, не пізніше ніж за 24 години до події.

2.3.3. Проводити не рідше одного разу на місяць з Власником звірку взаємних розрахунків.

2.3.4. У разі неможливості виконати рейс невідкладно сповістити про це Власника письмово чи за допомогою засобів зв`язку не пізніше ніж за 2 години до відправки.

2.3.5. Забезпечувати в установленому законодавством порядку страхування пасажирів (самостійно чи за участю Власника).

2.4. ПРАВА ПЕРЕВІЗНИКА

2.4.1. Користуватися послугами, які надаються Власником згідно з предметом цього Договору.

2.4.2. Своєчасно у повному обсязі отримувати грошові кошти, що належать Перевізникові згідно з цим Договором.

2.4.3. Здійснювати попередній продаж квитків самостійно чи за допомогою агента, а також через водія Перевізника після закриття квитково-касової відомості.

3. ОПЛАТА ПОСЛУГ ТА ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ

3.1. Грошові кошти в розмірі 85% від суми вартості за тарифом реалізованих квитків (тобто чистої суми вартості за тарифом на перевезення пасажирів та багажу, без урахування додаткових зборів та ПДВ), а також ПДВ на дану суму (застосовується тільки для договорів з перевізниками - платниками ПДВ на загальних умовах) підлягають перерахуванню на розрахунковий рахунок Перевізника. Решта 15 % залишаються у Власника в якості винагароди за надані послуги.

3.2. Власник перераховує Перевізникові кошти від продажу квитків на проїзд в автобусі, за перевезення багажу, а також страхові платежі (якщо Перевізник здійснює страхування пасажирів без участі Власника) протягом п`яти днів з дня відправлення відповідного рейсу шляхом безготівкового переказу на рахунок Перевізника.

Якщо Перевізник не має поточних банківських рахунків, розрахунок Власника з Перевізником проводиться шляхом видачі готівкових грошових коштів з каси автостанції (автовокзалу) виключно за наявності в одержувача (одержувачів) довіреності, завіреної печаткою та підписом (у разі відсутності печатки довіреність завіряється нотаріально) та документа, зазначеного в довіреності (паспорт, водійське посвідчення одержувача).

3.3. У разі попереднього продажу квитків Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості частину автостанційного збору, за вирахуванням вартості послуг з касового продажу квитків громадянам, та суму винагороди за надання послуг згідно з предметом цього Договору, за вирахуванням вартості автостанційних послуг з продажу квитків, разом у розмірі 12%від вартості перевезення за тарифом, Перевізник зобов`язаний перерахувати автостанції, на якій пасажир повинен здійснити посадку, в строки, передбачені п. 3.2 цього Договору.

3.4. Порядок фіксації кількості квитків, проданих Перевізником самостійно, агентом Перевізника чи водієм Перевізника після закриття квитково-касової відомості, встановлюється за окремою домовленістю Сторін, а якщо вона не досягнута-тимчасовий, до досягнення такої домовленості, порядок доводиться Власником о відома Перевізника письмово.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН

4.1. Сторони за цим Договором несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього Договору.

4.2. Перевізник сплачує Власникові:

4.2.1. За зрив рейсу без попередження відповідно до підпункту 2.3.4 пункту 2.3 цього Договору та за відсутності форс-мажорних обставин:

у приміському сполученні - 50 грн.(п`ятдесят грн. 00 коп.)

у міжміському сполученні:

внутрішньообласному - 50 грн. (п`ятдесят грн.. 00 коп.).;

міжобласному - 100 грн. (сто грн.00 коп.);

у міжнародному та міжобласному сполученні (з використанням автобусів підвищеної комфортності) - 100 грн. (сто грн.. 00 коп.);

4.2.2. За порушення графіка руху:

у разі прибуття на автостанцію (автовокзал) формування відправлення із запізненням більше ніж на 15 хв., яке не викликане форс-мажорними обставинами або станом дорожнього покриття - 30 грн. ( тридцять грн. 00 коп.).;

у разі незаїзду згідно розкладу руху - 100 грн.(сто гр. 00 коп.);

4.2.3. За зміну класу рухомого складу, про яку не було повідомлено відповідно до підпункту 2.3.2 пункту 2.3 цього Договору - 5грн(п`ять грн 00 коп.).

4.3. Власник сплачує Перевізникові:

4.3.1. За кожний день прострочення перерахування коштів за цим Договором пеню не менше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

4.3.2. За ненадання послуг, пов`язаних з організацією і здійсненням процесу прийняття та відправлення пасажирів транспортом Перевізника - 100 грн(сто грн..00 коп.).

4.3.3. За ненадання послуг з продажу квитків населенню - 50 грн(п`ятдесят грн..00 коп.)

4.3.4. За ненадання послуг з диспетчерського управління, організації прибуття і відправлення автобусів з облаштованих платформ - 50 грн.(п`ятдесят грн..00 коп.)

4.3.5. За ненадання послуг з інформування водіїв стосовно дорожніх та погодних умов на маршруті - 50 грн.(п`ятдесят грн..00 коп.)

4.3.6. За відмову в продажу квитків на рейс за наявності вільних місць в автобусі штраф у розмірі 100 грн.(сто грн. 00 коп.) за кожний випадок.

4.3.7. За надання недостовірної інформації про рейс - 50 грн.(п`ятдесят грн.. 00 коп.)

4.4. Штрафні санкції за цим Договором сплачуються шляхом виставлення вимоги Стороною, стосовно якої вчинено порушення цього Договору, з наступною сплатою Стороною, яка вчинила порушення, коштів шляхом їх перерахування на банківський рахунок протягом десяти робочих днів. Строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій сторонами встановлюється у 3 (три) роки.

5. ФОРС-МАЖОР

5.1. Сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо воно стало наслідком непереборної сили, а саме: стихійного лиха (злива, град, гроза, землетрус, ожеледь), страйку, війни, актів органів державної влади - якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання цього Договору. При цьому термін виконання зобов`язань за цим Договором переноситься на час, протягом якого діяли вказані в цьому пункті обставини. Перелік форс-мажорних обставин, які вказані в цьому пункті, не є вичерпним, усі обставини повинні підтверджуватися регіональним відділенням Торгово-промислової палати або іншими уповноваженими органами.

5.2. Якщо форс-мажорні обставини тривають більше шести місяців, кожна зі Сторін може в односторонньому порядку розірвати цей Договір.

6. ПОРЯДОК РОЗВ`ЯЗАННЯ СПОРІВ

Усі спірні питання, що виникають між Сторонами цього Договору і щодо яких не було досягнуто згоди, розв`язуються відповідно до чинного законодавства України.

7. ЗМІНА УМОВ ДОГОВОРУ

7.1. За згодою Сторін до цього Договору можуть бути включені інші умови.

7.2. Жодна із Сторін цього Договору не має права змінювати умови цього Договору, а також передавати своє право за цим Договором третій стороні без письмової згоди другої Сторони.

8. ІНШІ УМОВИ

8.1. Цей Договір складено у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони цього Договору.

8.2. У випадках, не передбачених цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством.

8.3. Усі виправлення в тексті цього Договору мають юридичну силу лише за умови взаємного засвідчення представниками Сторін за цим Договором у кожному окремому випадку.

9. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ

Цей Договір набирає чинності з дня підписання і діє до дати, якою встановлено останній день строку дії договору Перевізника із Організатором перевезень. У разі здійснення перевезень на основі дозволу Організатора, цей Договір діє до дати, якою встановлено останній день строку дії такого дозволу.

10. ДОДАТКИ ДО ДОГОВОРУ

До цього Договору Перевізник зобов`язаний додати:

копії договорів Перевізника з органом виконавчої влади чи дозволів уповноваженого органу державної виконавчої влади на обслуговування маршрутів;

копію затверджених розкладів руху автобусів на маршруті (маршрутах);

таблиці вартості проїзду пасажирів автобусами на маршруті (маршрутах), які обслуговує Перевізник, та вартість перевезення багажу.

11. УМОВИ УЗГОДЖЕННЯ ЗВ`ЯЗКУ МІЖ СТОРОНАМИ

1 1 .1 .Повноважними представниками Сторін за цим Договором є:

Власник: директор Кречко Наталія Іванівна

Телефон / факт: НОМЕР_3

Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Перевізник: директор Опаленик Олександр Олександрович

Телефон: НОМЕР_1

Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2

12. Реквізити сторін

Власник: Перевізник:

88015 м. Ужгород, вул. Грушевського, 57/19 88018 м. Ужгород, вул. Бічна, 18

IBAN: НОМЕР_2 IBAN: UA__________

В АТ КБ «Приватбанк» ___________,

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сто Бус» (88018 м. Ужгород, вул. Бічна, 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вівєн» ((88015 м. Ужгород, вул. Грушевського, 57/19, ) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2021.

Суддя Л.В. Андрейчук