УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

27.04.2021Справа № 910/4181/21

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ»

про стягнення 1 198,47 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» (далі - позивач, ПРАТ «СК «УНІКА») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» (далі - відповідач, ПРАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ») про стягнення 1 198,47 грн відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПРАТ «СК «УНІКА» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 030140/4640/0000226 від 11.09.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована ПРАТ «СК «ГЛОБАЛ ГАРАНТ», позивачем заявлено до відповідача позов про стягнення суми страхового відшкодування.

Безпосередньо у позовній заяві викладено клопотання про розгляд даного спору в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4181/21, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/4181/21.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 про відкриття провадження у справі № 910/4181/21.

02.04.2021 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-02/11454 від 30.03.2021 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісом № АО/4360681.

16.04.2021 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач повідомив суд про те, що 01.04.2021 він сплатив на користь позивача страхове відшкодування в сумі 1 198,47 грн, що підтверджується доданим до відзиву на позов платіжним дорученням № 4165 від 01.04.2021.

У відзиві відповідач також просив суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача суму витрат на надання правничої допомоги в розмірі 2 396,94 грн. Відповідач зазначив, що не отримував від позивача жодних документів, які могли б розглядались у якості заяви про виплату страхового відшкодування. Якщо розглядати копію позовної заяви (отримана відповідачем 18.03.2021) у якості заяви про виплату страхового відшкодування, то відповідно до приписів ч. 1 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання зобов`язання відповідача щодо виплати страхового відшкодування ще не настав. Таким чином, оскільки зі сторони відповідача порушень строків розгляду заяви позивача допущено не було, права позивача не були порушені ні на момент звернення до суду, ні на момент розгляду справи, то у позивача не виникло право на звернення до суду у розумінні ст. 4 ГПК України.

27.04.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно прохальної частини якої позивач просить приєднати дану відповідь до матеріалів справи та прийняти її до уваги під час розгляду справи.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 статті 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом статті 46 ГПК України передбачено подання відповідних заяв.

Разом з цим, позивачем не подано до суду заяву про відмову від позову, а фактично подано відповідь на відзив, яку судом долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи факт сплати відповідачем страхового відшкодування, провадження у справі № 910/4181/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» про стягнення 1 198,47 грн підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Судом встановлено, що страхове відшкодування було сплачене відповідачем позивачу 01.04.2021, тобто після звернення позивача з відповідним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2021.

Позивач не заперечив сплату відповідачем страхового відшкодування в сумі 1 198,47 грн.

Стосовно твердження відповідача про те, що станом на час розгляду справи у відповідача не виникло зобов`язання з виплати страхового відшкодування, відповідно відповідачем не було допущено порушення законних прав та інтересів позивача, тому в задоволенні позову належить відмовити, суд зазначає таке.

Процедура отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" детально регламентована на законодавчому рівні та передбачає вчинення потерпілим і страховиком ряду взаємних, послідовних, кореспондуючих одне одному юридично значимих дій.

До числа юридично значимих дій потерпілого (іншої особи, яка має відповідне право), необхідних для отримання страхового відшкодування, належить, у тому числі, подання страховику заяви про страхове відшкодування.

Однак, подання відповідної заяви як підстави для виплати страхового відшкодування не заперечує права потерпілого звернутися за судовим захистом у разі ігнорування страховиком такої заяви, незгоди із розміром визначеної страхової виплати чи із рішенням страховика про відмову у страховому відшкодуванні.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому.

Перша з них - передбачена статтею 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а саме, шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до страховика (МТСБУ) за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страховика (МТСБУ) про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення.

Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків (впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди) як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Підставою вказаних правових висновків Великої Палати Верховного Суду є твердження того, що виникнення права на отримання страхового відшкодування пов`язується не з поданням потерпілим (іншою особою, що має відповідне право) заяви про таке відшкодування, а саме, з настанням страхового випадку, що має наслідком виникнення у страховика обов`язку з регламентної виплати в силу закону та на підставі відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності його страхувальника, а за відсутності такого договору та у визначених законом випадках - виникнення цього обов`язку у МТСБУ.

Такий підхід (виникнення права на страхове відшкодування з моменту страхового випадку, а не з моменту звернення до страховика із відповідною заявою) і передбачає за можливе захист права щодо отримання регламентної виплати (страхового відшкодування) шляхом звернення потерпілого (іншої особи, що має відповідне право) до суду.

Згідно правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №910/6013/20, Верховний Суд не знайшов підстав відступати від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к.

За таких обставини, суд відхиляє твердження відповідача про те, що станом на час розгляду справи у відповідача не виникло зобов`язання з виплати страхового відшкодування та, відповідно, відповідачем не було допущено порушення законних прав та інтересів позивача в силу приписів законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене, витрати у вигляді судового збору у сумі 2 270,00 грн покладаються на відповідача як на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір у даній справі.

Вимоги відповідача про стягнення з позивача суми витрат на надання правничої допомоги в розмірі 2 396,94 грн задоволенню не підлягають, з огляду на те, що відповідач є стороною, внаслідок неправильних дій якої виник спір у даній справі.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 231, 232, 234, 235, 247, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/4181/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» про стягнення 1 198,47 грн, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ГЛОБАЛ ГАРАНТ» (Україна, 01103, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 28-В; ідентифікаційний код юридичної особи 30930046) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (Україна, 04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В; ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 27.04.2021 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гумега Оксана Валеріївна