ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 квітня 2021 року Справа № 903/113/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фермерського господарства "Зерносвіт+"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд"

про стягнення 224012грн. 73коп.

без виклику сторін

встановив: ФГ "Зерносвіт+" звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ "Агро Фонд", в якому просить стягнути з відповідача 224012,73грн., з них: 212048 основної заборгованості, 2261,72грн. - 3% річних та 9703,01грн. інфляційних втрат. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №7/10/2020/1 від 07.10.2020 щодо оплати поставленого товару (зернових культур). На підтвердження господарських відносин між сторонами надав рахунок №25 від 07.10.2020, видаткову накладну №10 від 07.10.2020 на суму 212048грн., товарно-транспортну накладну №3 від 07.10.2020.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк до 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов в порядку ст.ст. 165, 178 ГПК України. Також, відповідачу встановлено строк в 5 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.176 ГПК України. Роз`яснено відповідачу, що в разі ненадання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 03.03.2021 надіслана сторонам. Відповідач отримав ухвалу суду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

26.03.2021 на адресу суду від ФГ "Зерносвіт+" за підписом ОСОБА_1 , як голови ФГ "Зерносвіт+", надійшла заява (вх.№01-83/47/21) про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Водночас, 07.04.2021 та 09.04.2021 від представника ФГ "Зерносвіт+" адвоката Нестеришина Т.С. надійшли заява та клопотання, в яких представник вказує, що 05.04.2021 йому стало відомо про те, що нібито голова ФГ "Зерносвіт+" ОСОБА_1 відмовився від позову, подавши заяву про відмову від позову. Проте, у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 22 грудня 2020 року головою ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» є ОСОБА_2 . ОСОБА_1 станом на 19 березня 2021 року не була головою ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» та не мала повноважень на підписання будь-яких документів від імені ФГ «ЗЕРНОСВІТ+», в тому числі заяви про відмову від позову до ТОВ «АГРО ФОНД» про стягнення заборгованості в розмірі 224012,73 грн. Станом на даний час ФГ «ЗЕРНОСІВТ+» підтримує позов до ТОВ «АГРО ФОНД» у повному обсязі та просить його задовольнити. На підтвердження того, що ФГ "ЗЕРНОСВІТ+" підтримує позов та не відмовляється від нього, подав нотаріально посвідчену заяву голови ФГ "ЗЕРНОСВІТ+" ОСОБА_2 від 08.04.2021 про те, що ФГ "ЗЕРНОСВІТ+" підтримує позов та не відмовляється від нього.

Відповідно до ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 17 грудня 2020 року керівником ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» є ОСОБА_2 .

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 08.04.2021, поданої ОСОБА_2 , останній є головою ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» та повідомляє, що не підписував та не подавав заяви від імені ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» про відмову від позову до ТОВ "Агрофонд"; ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» та ОСОБА_2 не надавали права та не уповноважували будь-яких інших осіб на подання заяви про відмову від позову до ТОВ "Агрофонд". Підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Оскільки заяву про відмову від позову подано не повноважною особою та враховуючи те, що ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» не підтримує таку заяву, суд не приймає заяву за підписом ОСОБА_1 про відмову від позову (вх.№01-83/47/21 від 26.03.2021).

Відповідно до ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для подання сторонами доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідач не подав відзиву на позовну заяву та інших письмових заяв чи клопотань, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

7 жовтня 2020 року між ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» (Постачальник) та ТОВ «АГРО ФОНД» (Покупець) було укладено договір № 7/10/2020/1 поставки.

Згідно п.п. 1.1, 1.2 Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця зернові культури та похідні від них (надалі-Товар), а Покупець приймає Товар і оплачує його згідно до умов Договору в асортименті, якості , кількості та за цінами, які зазначені у підписаних Специфікаціях та видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною. Право власності на товар переходить до Покупця з моменту передачі його Постачальником, що проводиться відповідно до товарно-супровідних документів.

Відповідно до п. 4.1 Договору, розрахунок за поставлений Товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом одного банківського дня після поставки Товару Покупцю та надання відповідних рахунків та накладних.

Поставка товару здійснюється узгодженими партіями на підставі замовлення Покупця. Строк поставки партії товару протягом 3 робочих днів з дня отримання замовлення. (п.п.5.1, 5.2 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами і діє до 31.12.2020. В частині гарантійних термінів та взаєморозрахунків - до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором (п.10.1 Договору).

Також, сторонами було підписано Специфікацію № 1 до Договору, відповідно до якої ФГ «ЗЕРНОСВІТ+» зобов`язалося поставити ТОВ "Агро Фонд" кукурудзу у кількості 36,560 тон (+/- 10 %) загальною вартістю 212 048грн. в тому числі ПДВ.

Договір та специфікація до нього підписані сторонами та є чинними.

7 жовтня 2020 року на виконання умов Договору позивач постави відповідачу обумовлений товар на загальну суму 212 048грн. Факт поставки товару відповідачу підтверджується рахунком №25 від 07.10.2020, видатковою накладною № 10 від 7 жовтня 2020 року та товарно-транспортною накладною № 3 від 7 жовтня 2020 року з підписами представника ТОВ "Агро Фонд" в графах "Отримав(ла)" та "Прийняв", завірених печаткою товариства без зауважень та заперечень.

Вказаний товар відповідач отримав 07.10.2020, проте у передбачений Договором строк ТОВ «АГРО ФОНД» зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконало. Отже, у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 212 048 грн.

З метою мирного врегулювання спору, 09.02.2021 позивач надіслав на адресу відповідача претензію з вимогою сплатити заборгованість на суму 212048грн. Претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На день розгляду спору заборгованість відповідача за отриманий згідно договору становить 212048грн., підтверджена матеріалами справи, не погашена та не заперечується відповідачем, а тому позов в цій частині є підставним та підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, на суму заборгованості за неоплачений товар у розмірі 212048грн. позивач нарахував відповідачу 9703,01грн. інфляційних втрат та 2261,72грн. 3% річних за період з 09.10.2020 по 15.02.2020.

Суд, перевіривши розрахунки позивача, встановив, що нараховані 9703,01грн. інфляційних втрат та 2261,72грн. 3% річних за період з 09.10.2020 по 15.02.2020 відповідають нормам законодавства, є підставними та підлягають до стягнення з відповідача.

З огляду на зазначене, вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно із частинами 2, 3 ст. 13, частиною 1 ст. 74 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд" (45725, Волинська область, Горохівський район, с. Звиняче, вул. Привокзальна, 17, ) на користь Фермерського господарства "Зерносвіт+" (79034, Львівська область, місто Львів, вул. Буйка П професора, буд.2, ) 224012грн. 73коп. (з них: 212048 основної заборгованості, 2261,72грн. - 3% річних та 9703,01грн. інфляційних втрат), а також 3360грн. 19коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 27.04.2021.

Суддя О. Г. Слободян