РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021Справа № 910/12866/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства "Світова музика"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо"

про стягнення 361 935, 00 грн.

Представники:

від позивача: Лавриненко К.Л.;

від відповідача: Назаренко Д.О., Солімчук О.І., Городецька І.О.;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Світова музика" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" (далі-відповідач) про стягнення компенсації за порушення авторських прав на спірні твори у розмірі 361 935, 00 грн

Позовні вимоги обґрунтовані бездоговірним використанням відповідачем музичних творів "Lucky" у виконанні Jason Mraz&Colbie Caillat; "I`m Waiting for you" у виконанні Dave Koz; "One&One (Radio Version)" у виконанні Robert Miles feat Maria Nayler; "Summer Son (Red River`s Candleight Mix)" у виконанні Aurora feat Lizzy Pattinson; "Goodbye my lover" у виконанні James Blunt шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції "Легкое и спокойное радио RELAX", частота 101,5 МГц.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 08.10.2020.

25.09.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав клопотання, в якому просить суд, зокрема відкласти розгляд справи на два тижні від дати ознайомлення з матеріалами справи для належної підготовки відповідача у справі та збору доказів.

У судовому засіданні 08.10.2020 відкладено розгляд справи на 12.11.2020.

30.10.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначає, що позивачем не надано доказів, а саме договорів, які б підтверджували перехід певної категорії прав від первинних суб'єктів авторського прав та/або суміжних прав до ТОВ "Олл Мьюзік Паблішинг" і від нього до позивача (ланцюг договорів). Крім того, відповідач повідомляє про наявність укладеного договору про виплату винагороди (роялті) № 7-р-Ав від 29.12.2016 з Всеукраїнською громадською організацією "Скарбниця авторів музики" та договору про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) фіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою, та їх примірників від 02.07.2020, укладений з Об'єднанням підприємств "Український музичний альянс".

10.11.2020 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання, в якому просить суд залучити Громадську організацію "Українська агенція з авторських та суміжних прав" до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засіданні 12.11.2020, розглянувши клопотання відповідача про залучення третьої особи, оскільки суд не вбачає, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки Громадської організації "Українська агенція з авторських та суміжних прав", суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи.

Також, у судовому засіданні 12.11.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 03.12.2020.

У судовому засіданні 03.12.2020 відповідач подав заяву про залучення третьої особи, в якій повторно просить суд залучити Громадську організацію "Українська агенція з авторських та суміжних прав" до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У судовому засіданні 03.12.2020 суд, розглянувши подану відповідачем заяву про залучення третьої особи відмовив у її задоволенні (мотиви викладені в ухвалі від 08.02.2021)

Також, у судовому засіданні 03.12.2020 оголошено перерву до 24.12.2020.

23.12.2020 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання, в якому зазначає, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" - адвокат Солімчук О.І. та працівники відповідача перебувають на самоізоляції, у зв'язку з чим відповідач не може забезпечити явку іншого представника, відтак просить суд відкласти розгляд справи на три тижні.

У судовому засіданні 24.12.2020 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 04.02.2021.

Судове засідання призначене на 04.02.2021 не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Щербакова С.О. у період з 01.02.2021-05.02.2021 на навчанні в Національній школі суддів України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 призначено підготовче судове засідання на 25.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/12866/20 призначено на 18.03.2021.

У судовому засіданні 18.03.2021 представник відповідача подав клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Громадської організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» договори про взаємне представництво інтересів в межах яких Громадській організації «Українська агенція з авторських та суміжних прав» надано право на колективне управління майновими правами на наступні музичні твори: «Lucky» (виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat), «I`m waiting for you» (виконавець - Dave Coz), «One&One» (виконавець Robert Miles feat Maria Nayler), «Summer Son» (Red river`s candlelight mix)» (виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson), «Goodbye my lover» (виконавець - James Blunt).

Розглянувши подане відповідачем клопотання про витребування доказів суд відзначає наступне.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до приписів ст. 207 Господарського процесуального кодексу України, головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Проте, суд зазначає, що відповідачем у поданому клопотанні про витребування доказів не зазначені поважні причини неподання такого клопотання в підготовчому провадженні. Крім того, суд зазначає, що відповідачем у клопотанні не наведено, які саме обставини можуть підтвердити докази, які просить витребувати відповідач, враховуючи що Громадська організація «Українська агенція з авторських та суміжних прав» не є стороною у даній справі.

Також, у судовому засіданні 18.03.2021 оголошено перерву до 15.04.2021.

14.04.2021 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав письмові пояснення та клопотання про долучення доказів.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.04.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Приватним підприємством "Світова музика" (далі - ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл Мьюзік Паблішинг" (далі - ліцензіар) укладено договір № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав, за умовами якого ліцензіар передає ліцензіату на території України на строк дії цього договору виключні майнові авторські на всі твори, які відносяться до каталогу ліцензіара (далі - Каталог), який є невід'ємною частиною даного договору. Права, належні ліцензіару на території країн СНД, які передаються відповідно до цього договору, є право використовувати, а також дозволяти або забороняти використання творів, наступними способами: публічного сповіщення, включаючи публічного повторного сповіщення і будь-якої ретрансляції; публічного виконання; публічного показу, прокату та ін.; розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження за допомогою будь-яких видів зв'язку, включаючи мобільний зв'язок та Інтернет; відтворення та розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження творів в механічному записі на будь-яких видах носіїв; використання творів у складі програм телебачення (п. 1.1. договору в редакції додаткової угоди від 01.02.2020).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4, 1.5 договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л ліцензіар передає ліцензіату право укладати на території України договори з юридичними та фізичними особами - користувачами Каталогу зазначеними в пунктах 1.1, 1.2 способами, та право збирати на користь ліцензіара за вказані види використання винагороду (роялті). Ставки роялті за дозволами, які видаються безпосередньо ліцензіатом користувачам, підлягають погодженню з ліцензіаром шляхом повідомлення або укладення додаткової угоди (в редакції додаткової угоди від 01.02.2020). З метою забезпечення прав ліцензіара ліцензіат може укладати договори про взаємне представництво інтересів з іншими підприємствами та організаціями на території України та отримувати від них винагороду на користь ліцензіара за використання творів у способи, зазначені в даному договорі. За попередньою згодою ліцензіара, ліцензіат має право укладати договори, які передбачають надання прав на видачу дозволів та збір винагороди за використання творів з Каталогу.

Пунктом 2.6 договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л (в редакції додаткової угоди від 01.02.2020) передбачено, що захист прав ліцензіата, що виникли у нього на підставі даного договору здійснюється від імені ліцензіата на його розсуд, що включає право пред'являти претензії і позови, звертатися до суду та інших компетентних органів, захищати свої права і законні інтереси в інший не заборонений законом спосіб.

Строк дії договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л встановлений до 31.12.2021 (згідно з додатковою угодою від 01.01.2020 до договору);

Додатковою угодою від 10.02.2020 до договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л відповідно до умов пункту 1.3. договору сторони вирішили визначити мінімальний розмір роялті за надання ліцензіатом користувачам дозволу на використання творів з каталогу ліцензіара способом публічного мовлення (повторного публічного мовлення), публічного сповіщення (повторного публічного сповіщення) в ефір та/або будь-якої трансляції чи ретрансляції на рівні 900 доларів США за одне таке використання. Перерахунок в національній валюті здійснюється на підставі курсу Національного банку України на день видання ліцензії чи на день фактичного використання твору.

Судом встановлено, що до Договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л сторонами підписано додаток (каталог) № 22/06/20 від 22.06.2020, відповідно до якого сторони погодили, що перелік прав, які передаються на підставі договору включають, але не обмежуються, авторськими правами на такі твори, зокрема:

1. «Lucky», автори - Mraz/Fragan/Caillat, виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat, частка правовласника - 33. 34 %;

2. «I`m waiting for you», автори - D.Koz, J.Lorber, виконавець - Dave Koz, частка правовласника - 50, 00 %;

3. «One&One» (Radio Version), автори - Steinberg/D`ubaldo/Nowels, виконавець - Robert Miles feat Maria Nayler, частка правовласника - 33, 34 %;

4. «Summer Son» (Red river`s candlelight mix), автори - Mcelhone/Campbell/Hodgens/Spiteri, виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson, частка правовласника - 20, 00 %;

5. «Goodbye my lover», автори - James Blunt/Sacha Skarbek, виконавець - James Blunt, частка правовласника - 20, 00 %.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1109 Цивільного кодексу України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об'єкт права інтелектуальної власності.

Таким чином, на підставі вказаного ліцензійного договору Приватному підприємству «Світова музика» надано дозвіл на використання об'єктів права інтелектуальної власності (музичні твори: «Lucky» виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat; «I`m waiting for you» виконавець - Dave Koz; «One&One» (Radio Version) виконавець - Robert Miles feat Maria Nayler; «Summer Son» (Red river`s candlelight mix) виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson; «Goodbye my lover» виконавець - James Blunt) на умовах, вказаних у ліцензійному договорі.

Статтею 1108 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об'єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності). Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору. Ліцензія на використання об'єкта права інтелектуальної власності може бути виключною, одиничною, невиключною, а також іншого виду, що не суперечить закону. Невиключна ліцензія не виключає можливості використання ліцензіаром об'єкта права інтелектуальної власності у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання цього об'єкта у зазначеній сфері.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" за даними Державного реєстру суб'єктів інформаційної діяльності у сфері телебачення і радіомовлення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, що знаходиться у вільному доступі, має ліцензію серії НР № 00629-р, що діє з 18.07.2016 по 18.07.2023 є радіомовником та здійснює ефірне мовлення: «Легкое и спокойное радио «RELAX» на частоті 101,5 МГц, територія розповсюдження: м. Київ, на частоті 107,5 МГц, територія розповсюдження: м Ніжин, м. Кам'янець-Подільський.

Також, позивач зазначає, що відповідач має ліцензію серії НР № 00628-м, що діє з 21.06.2018 по 21.06.2025, за якою здійснює ефірне мовлення на частоті 93,4 МГц територія розповсюдження: м. Кременчук; на частоті 96,2 МГц територія розповсюдження: м. Полтава; на частоті 88,5 МГц територія розповсюдження: м. Дніпро.

Так, 02.06.2020 представник позивача Ігнатенко І.В., який діє на підставі довіреності від 23.04.2020 здійснив фіксацію використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" музичних творів шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц у часовий проміжок з 14 год. 26 хв. по 15 год. 43 хв. Фіксація здійснювалася за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, офіс 28, про що складено акт фіксації № 41/02/06. Відеозапис наявний у матеріалах справи.

Відповідно до вказаного акту, під час прослуховування радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» на частоті 101,5 МГц зафіксовано факт публічного сповіщення наступних музичних творів, зокрема: «Lucky» виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat; «I`m waiting for you» виконавець - Dave Koz; «One&One» (Radio Version) виконавець - Robert Miles feat Maria Nayler; «Summer Son» (Red river`s candlelight mix) виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson; «Goodbye my lover» виконавець - James Blunt.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач без укладення ліцензійного договору, без дозволу та відповідно без виплати винагороди використав під час радіоефіру музичні твори «Lucky», «I`m waiting for you», «One&One» (Radio Version), «Summer Son» (Red river`s candlelight mix), «Goodbye my lover», чим порушив майнові авторські права позивача на вказані твори.

Позивач звертався до відповідача з листом від 24.07.2020 № 01-24/07/20, в якому зазначив про бездоговірне використання шляхом публічного сповіщення відповідачем музичних творів, виключні майнові права на які належать позивачу та повідомляв відповідача про необхідність укладення відповідного ліцензійного договору, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією службового чеку від 30.07.2020.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 418 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 421 Цивільного кодексу України суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 Цивільного кодексу України майновими правами інтелектуальної власності є: 1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності; 2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Відповідно до ст. 443 Цивільного кодексу України використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 433 Цивільного кодексу України об'єктами авторського права є музичні твори (з текстом або без тексту).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Статтею 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено що публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях.

Цією ж статтею встановлено що Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті

Відповідно до п. 3 ст. 426 Цивільного кодексу України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи 74 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, 02.06.2020 представник позивача Ігнатенко І.В., який діє на підставі довіреності від 23.04.2020 здійснив фіксацію використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" музичних творів шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц у часовий проміжок з 14 год. 26 хв. по 15 год. 43 хв. Фіксація здійснювалася за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 10, офіс 28, про що складено акт фіксації № 41/02/06. Відеозапис наявний у матеріалах справи.

Відповідно до вказаного акту, під час прослуховування радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» на частоті 101,5 МГц зафіксовано факт публічного сповіщення наступних музичних творів, зокрема: «Lucky» виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat; «I`m waiting for you» виконавець - Dave Koz; «One&One» (Radio Version) виконавець - Robert Miles feat Maria Nayler; «Summer Son» (Red river`s candlelight mix) виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson; «Goodbye my lover» виконавець - James Blunt, що також вбачається з проведеного відеозапису, який досліджено судом у тому числі в судовому засіданні 15.04.2021.

В свою чергу заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву посилався на укладений договір № 7-Р-Ав про виплату винагороди (роялті) від 29.12.2016 з Всеукраїнською громадською організацією «Скарбниця авторів музики» та договір про виплату винагороди (роялті) за публічне сповіщення (публічне повторне сповіщення) зафіксованих у фонограмах виконань, фонограм, опублікованих з комерційною метою та їх примірників від 02.07.2012, укладений відповідачем з Об'єднанням підприємств «Український музичний альянс».

Проте, суд зазначає, що строк дії вказаних договорів закінчився 31.12.2018 та 30.06.2014 відповідно, в той час як фіксація використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" музичних творів шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц здійснено 02.06.2020, при цьому доказів пролонгації вказаних договорів шляхом укладення додаткових угод відповідачем суду не надано.

При цьому, в матеріалах справи відсутні додатки до вказаних договорів, а саме відповідні каталоги творів, майнові авторські права інтелектуальної власності на які належать вказаним вище правовласникам та які були надані відповідачу у використання в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц.

Крім того, у судовому засіданні 14.04.2021 відповідачем подано до суду клопотання про приєднання доказів, а саме договору № 01/04-30 про виплату роялті за використання об'єктів авторського права від 01.04.2021 укладений відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Мьюзік» та договір № 1803/21-31 про виплату роялті за використання об'єктів авторського права від 18.03.2021 укладений відповідачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Комп Мюзік Паблішинг».

Дослідивши вказані договори, суд зазначає, що відповідно до змісту цих договорів правовласниками (ТОВ «Бест Мьюзік» та ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг») надано відповідачу дозвіл (невиключну ліцензію) на використання творів з каталогу правовласників шляхом публічного сповіщення творів у радіоефірі та у мережі Інтернет, в межах нфіру радіостанції.

Відповідно до термінів і визначень наведених у вказаних договорах, каталог - сукупність творів, майнові авторські права інтелектуальної власності на які на законних підставах належать правовласнику.

Проте, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані суду відповідні каталоги правовласників (ТОВ «Бест Мьюзік» та ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг») з яких вбачалося отримання відповідачем дозволу (невиключної ліцензії) на використання у радіоефірі «Легкое и спокойное радио «RELAX» на частоті 101,5 МГц музичних творів: «Lucky» виконавець - Jason Mraz&Colbie Galliat; «I`m waiting for you» виконавець - Dave Koz; «One&One» (Radio Version) виконавець - Robert Miles feat Maria Nayler; «Summer Son» (Red river`s candlelight mix) виконавець - Aurora feat Lizzy Pattinson; «Goodbye my lover» виконавець - James Blunt.

Крім того, суд зазначає, що вказані договори укладені 18.03.2021 та 01.04.2021 відповідно, в той час як фіксація використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" музичних творів шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц здійснена 02.06.2020.

При цьому, зазначення у вказаних договорах, що положення цих договорів застосовуються до відносин сторін, які виникли до укладення цього договору, а саме з 01.07.2019 не приймаються судом до уваги, з огляду на дату їх укладення та п. 7.1 вказаних договорів щодо набуття ними чинності з моменту їх підписання повноважними представниками, а також з урахуванням відсутності каталогу творів, майнові авторські права інтелектуальної власності на які належать правовласникам (ТОВ «Бест Мьюзік» та ТОВ «Комп Мюзік Паблішинг») із зазначенням частки правовласників.

Суд також вважає безпідставними посилання відповідача на приписи Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» та твердження відповідача, що позивач не є і не може бути організацією колективного управління, оскільки у даному випадку позивач є правовласником та звернувся до суду як правовласник про стягнення компенсації за порушення відповідачем майнових прав позивача на музичні твори, отримані ним на підставі договору № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав від 01.01.2016 укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Олл Мьюзік Паблішинг".

При цьому, статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що зазначений вище договір № 01/2016-Л на передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав від 01.01.2016, на підставі якого позивач набув виключні майнові права на використання музичних творів, визнавались у встановленому законом порядку недійсним.

З огляду на наведене, доводи щодо недоведеності належності позивачеві майнових авторських прав на спірні твори, та, відповідно, недоведеності прав на звернення з даним позовом до суду судом не приймаються.

В свою чергу, відповідач не надав доказів наявності у нього прав на використання спірних музичних творів станом на дату фіксації представником позивача використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" музичних творів шляхом публічного сповіщення фонограм в ефірі радіостанції «Легкое и спокойное радио «RELAX» частота 101,5 МГц, а саме 02.06.2020.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з листом від 24.07.2020 № 01-24/07/20, в якому, зокрема повідомляв відповідача про необхідність укладення відповідного ліцензійного договору з правовласником, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією службового чеку від 30.07.2020.

Відповідно до ст. 431 Цивільного кодексу України порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом, іншим законом чи договором.

Статтею 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39-41 цього Закону, з урахуванням умов використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21-25, 42, 43 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право, зокрема: подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» ч. 2 ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Додатковою угодою від 10.02.2020 до договору від 01.01.2016 № 01/2016-Л відповідно до умов пункту 1.3. договору сторони вирішили визначити мінімальний розмір роялті за надання ліцензіатом користувачам дозволу на використання творів з каталогу ліцензіара способом публічного мовлення (повторного публічного мовлення), публічного сповіщення (повторного публічного сповіщення) в ефір та/або будь-якої трансляції чи ретрансляції на рівні 900 доларів США за одне таке використання. Перерахунок в національній валюті здійснюється на підставі курсу Національного банку України на день видання ліцензії чи на день фактичного використання твору.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Позивачем заявлено до стягнення суму компенсації у розмірі 361 935, 00 грн., яка розрахована позивачем за формулою - розмір передбаченого паушального платежу у трикратному розмірі помножений на кількість незаконно використаних творів, тобто 900, 00 доларів США (сума винагороди) * 3 (трикратний розмір внаслідок умисного порушення) * 5 (кількість музичних творів).

Проте, у даному випадку суд вважає обгрунтованою до стягнення суму компенсації розраховану виходячи з подвоєної суми винагороди, оскільки позивачем не доведено факту вчинення відповідачем саме умисного порушення виключних майнових прав позивача на музичні твори.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за порушення авторських прав на музичні твори «Lucky», «I`m waiting for you», «One&One» (Radio Version), «Summer Son» (Red river`s candlelight mix), «Goodbye my lover» підлягають задоволенню частково у розмірі 241 290, 00 грн., розраховані судом наступним чином: 900, 00 доларів США (сума винагороди) * 2 (подвоєний розмір винагороди) * 5 (кількість музичних творів) виходить 9000, 00 доларів США. Відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют розміщеного на офіційному сайті Національного банку України https://bank.gov.ua/ офіційний курс долала США станом на 02.06.2020 (дата фіксації порушення) становив 26, 81 грн. Тож, 9000, 00 доларів США * 26, 81 грн = 241 290, 00 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позовні вимоги Приватного підприємства "Світова музика" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "Світова музика"- задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мюзікрадіо" (вул. Павлівська, буд. 29, кв. 22, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код - 30525175) на користь Приватного підприємства "Світова музика" (вул. Сабурова, буд. 16, квартира 119, м. Київ, 02222, ідентифікаційний код - 36463790) 241 290 (двісті сорок одну тисячу двісті дев'яносто) грн 00 коп. - компенсації за порушення майнових авторських прав та 3 619 (три тисячі шістсот дев'ятнадцять) грн 34 коп. - судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 26.04.2021.

Суддя С. О. Щербаков