ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/211/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Потребенко О.М.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третіх осіб: не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватної організації ,,УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ І СУМІЖНИХ ПРАВ до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ВАЙ БАР, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Громадська спілка ,,УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ та Приватна організація ,,ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ, про стягнення 23674,53 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021 р.: прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 916/211/21; задоволено письмове клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Громадську спілку ,,УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ (далі ГС ,,УЛАСП) та Приватну організацію ,,ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ (далі ПО ,,ОКУАСП); призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.03.2021 р.

Судове засідання 23.03.2021 р. не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Лічмана Л.В. в період з 22.03.2021 р. по 31.03.2021 р. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2021 р. повідомлено учасників справи про те, що судове засідання для розгляду справи по суті відбудеться 20.04.2021 р.

Позивач та треті особи повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в якому ухвалено рішення, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Ухвали Господарського суду Одеської області, надіслані на адресу відповідача, зазначену у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з відмітками поштової установи про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. З урахуванням змісту п.5 ч.6 ст.242 ГПК України та відсутності повідомлення про іншу адресу, відповідач вважається належним чином повідомленим про час і місце засідання суду, тому неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із приписами ст.ст.233,240 ГПК України в судовому засіданні 20.04.2021 р. підписано вступну та резолютивну частини рішення без їх проголошення.

Приватна організація ,,УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ І СУМІЖНИХ ПРАВ (далі ПО „УЛАСП) звернулась в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ВАЙ БАР (далі ТОВ ,,ВАЙ БАР) про стягнення 23674,53 грн заборгованості, з яких 22705,00 грн основного боргу, 295,69 грн 3% річних та 673,84 грн інфляційних нарахувань, вказуючи на неналежне виконання відповідачем умов договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах від 01.11.2019 р. № КБР-49/11/19-Н в частині внесення передбачених ним платежів.

Обґрунтовуючи позов, ПО „УЛАСП посилається на положення ст.ст.526,610,612,625 ЦК України, ст.ст.193,230,231,232 ГК України, постанову Верховного Суду від 23.01.2019 р. у справі № 355/385/17, умови вказаного вище договору та додатків №№1-5 до нього тощо.

В процесі розгляду справи ПО „УЛАСП подано письмову заяву, згідно якої просить стягнути з ТОВ ,,ВАЙ БАР 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які включають такі послуги: 200,00 грн визначення та аналіз положень договору; 300,00 грн надання консультацій клієнту щодо порядку стягнення заборгованості, участі у нарадах клієнта з питань збирання доказів виконання договору; 7000,00 грн складання тексту позовної заяви; 750,00 грн роздруківка, посвідчення копій документів; 750,00 грн надання консультацій клієнту з приводу відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, роз`яснення клієнту змісту ухвал суду; 1000,00 грн підготовка процесуальних документів.

Відповідач письмовий відзив на позов та треті особи письмові пояснення щодо позову не подали та не скористались наданим ст.42 ГПК України правом на участь у засіданнях суду, тому розгляд справи здійснено за відсутності їх представників та за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність тверджень позивача фактичним обставинам справи та нормам українського законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

01.11.2019 р. між ТОВ ,,ВАЙ БАР (Користувач), ПО „УЛАСП (Організація), ГС ,,УЛАСП (Суміжна ОКУ) та ПО ,,ОКУАСП (Авторська ОКУ) укладено договір № КБР-49/11/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (Договір), за умовами якого Користувач доручає Організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими Користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань) (п.1.1 Договору).

Сторони цим Договором передбачають особливий порядок перерахування коштів від Користувача до Авторської ОКУ та Суміжної ОКУ, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку Користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторського права та суміжних прав (п.1.2 Договору).

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (п.3.1 Договору).

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (п.3.2 Договору).

За Договорами, зазначеними в п.3.1 та 3.2, Користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому Користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі також ,,Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права) в розмірі, що зазначений в додатку № 3 до цього Договору (з урахуванням інших положень Договору) на рахунок Організації… (п.3.3 Договору).

Механізм розстрочки, передбачений цим Договором, діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього Договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим Договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо Користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав; і це правило стосується кожного із дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей Договір із додатками до нього (п.3.4 Договору).

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав оформлений у вигляді додатку № 1 до цього Договору і є його невід`ємною частиною (п.4.1 Договору).

Договір про надання дозволу на використання об`єктів авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права оформлений у вигляді додатку № 2 до цього Договору і є його невід`ємною частиною (п.4.2 Договору).

В додатку № 3 до Договору сторонами зазначено, зокрема: заклад, в якому Користувач здійснює використання об`єктів суміжних прав та об`єктів авторського права, WHY COCKTAIL GARDEN BAR (просп. Героїв Сталінграда, 24); розмір щомісячного платежу, який становить 1195,00 грн за кожен заклад Користувача; те, що Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується Користувачем на розрахунковий рахунок Організації відповідно до умов Договору (не пізніше, ніж за п`ять днів до початку місяця, за який від здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він сплачується)).

Додатком № 4 до Договору є форма звіту про використані об`єкти суміжних прав та об`єкти авторського права.

Додатком № 5 до Договору є угода щодо питань обробки персональних даних в процесі взаємодії.

Договір, який згідно його п.п.3.1, 3.2 автоматично продовжив строк дії на період до жовтня 2021 р. включно, та додатки №№1-5 до нього підписано уповноваженими представниками та скріплено печатками контрагентів.

Вказуючи на наявність у ТОВ ,,ВАЙ БАР заборгованості за Договором за перший рік його дії в сумі 8365,00 грн та за другий рік його дії в сумі 14340,00 грн, ПО „УЛАСП подала до господарського суду позов у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.ч.1,3,4 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий ліцензійний Договір.

При цьому ПО „УЛАСП виконано взяті на себе обов`язки та надано ТОВ ,,ВАЙ БАР дозвіл на використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах в період з листопада 2019 р. по жовтень 2020 р. включно (перший рік дії Договору) та з листопада 2020 р. по жовтень 2021 р. включно (другий рік дії Договору після його автоматичного подовження).

В свою чергу ТОВ ,,ВАЙ БАР в порушення приписів ст.ст.525,526,530, 610,612,629,1109 ЦК України та умов Договору оплатило вартість використання об`єкта права інтелектуальної власності лише в сумі 5975,00 грн (за листопад 2019 р. березень 2020 р.), не дивлячись на те, що строк виконання відповідних зобов`язань на суму 22705,00 грн (за квітень 2020 р. жовтень 2020 р. в сумі 8365,00 грн та листопад 2020 р. жовтень 2021 р. у сумі 14340,00 грн) згідно ч.1 ст.530 ЦК України, п.п.3.3, 3.4 Договору також настав (названими пунктами передбачено передоплату за рік у випадку наявності прострочення оплати за 2 місяця поспіль).

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позовну вимогу про стягнення основного боргу в сумі 22705,00 грн в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене та те, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання по внесенню платежів за використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ ,,ВАЙ БАР має сплатити:

- 295,69 грн 3% річних, з яких: 201,61 грн нараховано на суму 8365,00 грн за період з 27.03.2020 р. по 15.01.2021 р. (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 202,30 грн, проте позивач просить менше, що є його правом); 94,08 грн на суму 14340,00 грн за період з 27.10.2020 р. по 15.01.2021 р. (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 95,26 грн, проте позивач просить менше, що є його правом);

- 673,84 грн інфляційних втрат, з яких: 356,68 грн нараховано на суму 8365,00 грн за період з 27.03.2020 р. по 15.01.2021 р. (квітень 2020 р. січень 2021 р.); 317,16 грн на суму 14340,00 грн за період з 27.10.2020 р. по 15.01.2021 р. (листопад 2020 р. січень 2021 р.).

Відтак, позов про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 та п.п.1,4 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в т.ч. гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В п.1 ч.4 ст.129 ГПК України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Пунктами 1, 2 ч.5 ст.129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у т.ч. чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Господарський суд вказує, що не відносяться до професійної правничої допомоги роздруківка та посвідчення копій документів вартістю 750,00 грн, адже названі дії технічного характеру, які не потребують спеціальних знань фахівця у галузі права, позивач міг би вчинити, не залучаючи адвоката. Відтак, оскільки до стягнення заявлено саме витрати на професійну правничу допомогу, суд не вбачає підстав для покладання на відповідача вартості описаних вище робіт.

Крім того, суд вважає безпідставним включення до переліку послуг адвоката надання консультацій клієнту з приводу відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду, роз`яснення клієнту змісту ухвал суду вартістю 750,00 грн та підготовки процесуальних документів вартістю 1000,00 грн, т.я.: реальна необхідність у наданні клієнту консультацій щодо відкриття провадження у справі, порядку і строків судового розгляду або роз`яснення змісту ухвал суду відсутня в зв`язку зі зрозумілістю та доступністю цієї інформації; позивачем не конкретизовано, підготовка яких процесуальних документів адвокатом коштувала 1000,00 грн та в чому полягає потреба у їх виготовленні.

Що стосується правничої допомоги адвоката Адвокатського об`єднання ,,ІНТЕЛКРАФТС на суму 7500 грн (200,00 грн визначення та аналіз положень договору, 300,00 грн надання консультацій клієнту щодо порядку стягнення заборгованості, участі у нарадах клієнта з питань збирання доказів виконання договору, 7000,00 грн складання тексту позовної заяви), то в цій частині суд зауважує, що названі послуги відносяться до правничої допомоги, а факт їх надання підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги від 12.08.2020 р. № 14.41-Н, наказом від 12.08.2020 р. № 14.41, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000083, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 3228, актом приймання-передачі наданих послуг з професійної правничої допомоги, яка підлягає сплаті клієнтом від 01.03.2021 р.

Між тим, з огляду на ціну позову, значення справи для сторін, а також незначні складність спору та обсяг виконаних адвокатом робіт, який полягає у написанні тексту нескладної позовної заяви та заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд, врахувавши обставини, названі в ч.ч.2-4 ст.126 ГПК України, п.п.1,2 ч.5 ст.129 ГПК України, доходить висновку про те, що вартість правничої допомоги в сумі 7500,00 грн є частково необґрунтованою та завищеною, тому у стягненні третини від цієї суми (2500,00 грн) відмовляє.

Відтак, до складу судових витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ ,,ВАЙ БАР, включаються 2270,00 грн витрат позивача по оплаті судового збору та 5000,00 грн на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст.129,232,233,238,240,241 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,ВАЙ БАР (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1 А, код 41708681) на користь Приватної організації ,,УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ І СУМІЖНИХ ПРАВ (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд. 5, група приміщень 57, офіс 10, код 37396233) 22705/двадцять дві тисячі сімсот п`ять/грн 00 коп. основного боргу, 295/двісті дев`яносто п`ять/грн 69 коп. 3% річних, 673/шістсот сімдесят три/грн 84 коп. інфляційних нарахувань, 2270/дві тисячі двісті сімдесят/грн 00 коп. судового збору, 5000/п`ять тисяч/грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного його тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26 квітня 2021 р.

Суддя Л.В. Лічман