ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021м. ДніпроСправа № 904/1454/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський завод ущільнень", м.Суми

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м.Жовті Води

про стягнення 32 912,10 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумський завод ущільнень" звернулося до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" і просить суд стягнути 29 580,84 грн. - основного боргу, 1 789,43 грн. - пені, 447,36 грн. - 3% річних, 1094,47 грн. - інфляційних втрат та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором №12с/43/53-142-01-20-01195 від 01.04.2020 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.03.2021 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що Позивачем не було направлено на адресу Відповідача рахунок на оплату, а тому вважає, що у Відповідача не виникло достатніх правових підстав для здійснення оплати продукції. Крім того, Відповідач посилається на скрутне фінансове становище товариства.

13.04.2021 Позивач направив відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що обов`язком покупця є оплата вартості товару у встановлені строки, покупець і без наявності рахунку-фактури повинен оплатити поставлений товар.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумський завод ущільнень" (далі-Позивач, Постачальник) та Відокремленим підрозділом "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір №12с/43/53-142-01-20-01195 (а.с.15-21).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі поставити покупцеві Гумові прокладки «прокладки ПВЛ-4-ЛГА/П» (код ДК ДК 021:2015 - 19510000-4 "Гумові вироби") (далі - Продукція), а Покупець - прийняти і оплатити Продукцію на умовах, визначених Договором.

Найменування, одиниця виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна визначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору (п.1.2. Договору).

Згідно п.п.1.3., 1.4. Договору, Покупець має право зменшити обсяг закупівлі залежно від реального фінансування видатків. Умови Договору можуть бути змінені в порядку встановленому чинним законодавством України, з урахуванням вимог ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі".

За пунктом 3.1. Договору ціна за одиницю Продукції встановлена в національній валюті України та вказується в Специфікації до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Сума Договору є твердою та становить 29 580,84 грн. в т.ч. ПДВ - 4 930,14 грн. (п.3.2. Договору).

В ціну Продукції включені витрати, пов`язані з виготовленням Продукції, тарою упаковкою), маркуванням та доставкою Покупцеві (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору, розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 банківських днів з моменту проходження вхідногоконтролю Продукції за кількістю та якістю відповідно до виробничих документів Покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника в Договорі, згідно рахунку-фактури наданого Постачальником.

Згідно п.4.1. Договору, поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010" на умовах DDP - склад Покупця (м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна,4).

Строк поставки продукції до 30 квітня 2020 (п.4.3. Договору).

Сторони підписали Специфікацію до Договору на суму 29 580,84 грн. (Додаток №1, а.с.22) та Додаток №2 - технічні характеристики (а.с.23).

Постачальником відвантажено Покупцю товар за видатковою накладною №390 від 14.04.2020 на суму 29 580,84 грн (а.с.25).

Як вказує Позивач в позовній заяві відмітка про приймання продукції Відповідачем датована 21.04.2020, що підтверджується копією виписки з Журналу реєстрації пред`явлення продукції ВТК про приймання продукції Відповідачем (а.с.29-30).

Позивач свої зобов`язання щодо поставки продукції виконав в повному обсязі, проте Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим за Відповідачем утворилась заборгованість в сумі 29 580,84 грн.

Позивач на адресу Відповідача направив лист щодо оплати заборгованості (а.с.32).

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 29 580,84 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.4. Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 29 580,84 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.5.2. Договору, у разі порушення Покупцем більш ніж на 30 календарних днів строку оплати Продукції. Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочки оплати

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 789,43 грн. за загальний період з 01.07.2020 по 31.12.2020.

Перевіривши правильність розрахунку пені, суд зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено невірно, тому позовна вимога щодо стягнення з Відповідача пені підлягає задоволенню частково в розмірі 1 774,85 грн. В решті позовних вимог в сумі 14,58 грн. - відмовити.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання Позивачем нараховано 3% річних за загальний період прострочення з 01.07.2020 по 31.12.2020 у сумі 447,36 грн.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних зроблено невірно, згідно перерахунку зробленого судом, позовна вимога щодо стягнення з Відповідача 3% річних підлягає задоволенню частково в розмірі 446,14 грн. В решті позовних вимог в сумі 1,22 грн. - відмовити.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати в сумі 1094,47 грн. за період з 01.07.2020 31.12.2020.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 1094,47 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено не вірно, згідно перерахунку зробленого судом, позовна вимога щодо стягнення з Відповідача інфляційних витрат підлягає задоволенню частково в розмірі 864,12 грн. В решті позовних вимог в сумі 230,35 грн. - відмовити.

Заперечення Відповідача судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково зі стягненням з Відповідача 29 580,84 грн. - основного боргу, 1 774,85 грн. - пені, 446,14 грн. - 3% річних, 864,12 грн. - інфляційних втрат. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (01032, м.Київ, вул.Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та Машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", (52204, м.Жовті Води, вул.Гагаріна, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський завод ущільнень", (40021, м.Суми, вул.Герасима Кондратьєва, 168, ) 29 580,84 грн. - основного боргу, 1 774,85 грн. - пені, 446,14 грн. - 3% річних, 864,12 грн. - інфляційних втрат та судовий збір у сумі 2 252,69 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

26.04.2021