ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 Справа № 904/351/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м.Київ

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро, м.Дніпро

про стягнення 111557,17 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (далі-Позивач) 25.01.2021 року звернулося з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (далі-Відповідач), в якому просить суд:

розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

стягнути з Відповідача на свою користь кошти, в розмірі 111557,17 грн, в тому числі: основний борг - 112,24 грн, пеня - 64249,49 грн; 3% річних - 10831,95 грн; інфляційні втрати - 4,38 грн; збитки - 36359,11 грн та судові витрати.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором постачання природного газу від 22.01.2019 №9456/19-БО(Т)-4.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

01.02.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав, про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, в якому зазначено про вручення кореспонденції суду 15.02.2021 (арк.с. 63).

19.03.2021 Відповідач подав клопотання про витребування оригіналів доказів (арк.с. 104-105), а саме: акт-претензію від 03.12.2019, розрахунок розміру збитків від 03.12.2019, опис вкладення у цінний лист з повідомленням до поштового відправлення №569, накладну та фіскальний чек до поштового відправлення №569, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №569. В обґрунтування клопотання Відповідач стверджує, що копії зазначених документів у справі містять явні протиріччя щодо дати їх складання, відправлення та отримання.

В задоволенні цього клопотання Відповідача про витребування оригіналів доказів суд відмовляє, оскільки не вбачає протиріччя в наданих Позивачем копіях документів.

Справу розглянуто в розумні строки з урахуванням хвороби судді у лютому 2021 року.

3. Позиції інших учасників справи

02.03.2021 Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк.с. 64-67), в якому зазначає про те, що твердження Позивача про виконання Відповідачем умов договору щодо оплати отриманого природного газу не відповідають дійсності. Факт оплати Відповідачем природного газу за Договором підтверджується платіжними дорученнями (арк.с. 76, 78, 80). Вимога Позивача щодо стягнення збитків в розмірі 36359,11 грн є безпідставною та такою, що не ґрунтується на доказах. Так, Відповідач заявляє клопотання та просить суд, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме - справедливості, добросовісності, розумності зменшити суму штрафних санкцій за договором від 22.01.2019 № 9456/19-БО(Т)-4 на 100%.

09.03.2021 Позивач подав відповідь на відзив щодо розміру основного боргу; щодо нарахування збитків; щодо зменшення пені (арк.с. 87-93).

19.03.2021 канцелярією суду зареєстровано заперечення на відповідь на відзив Відповідача (арк.с. 109-113).

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

22.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Постачальник) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Дніпро (далі - Споживач) укладено Договір постачання природного газу №9456/19-БО(Т)-4 (далі-Договір).

Відповідно до умов Договору:

1.1. Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, за кодом ДК 021:20-6 - Газове паливо (Природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

1.2. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/ організаціями.

За цим Договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

2.1. Постачальник передає Споживачу в період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 1635,000 тис. куб. метрів (Один мільйон шістсот тридцять п`ять тисяч куб. метрів), в тому числі по місяцях (тис.куб.м.): січень: 560,000; лютий: 530,000; березень: 470,000; квітень: 75,000; разом: 1635,000.

4.1. Ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положенням.

У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

4.2. Ціна за 1000 куб.м газу становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.).

4.3. Загальна вартість цього Договору становить 10 195 058,85 грн, крім того ПДВ - 2 039 011,77 грн, разом з ПДВ -12 234 070,62 (Дванадцять мільйонів двісті тридцять чотири тисячі сімдесят грп.62 коп.).

5.1. Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткоаої поточної оплати протягом розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

9.3. Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років;

11.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу з 01.01.2019 до 30.04.2019 року (включно), відповідно до статті 631 ЦК України, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

31.01.2019 між Позивачем та Відповідачем підписано Додаткову угоду №1/1 до договору постачання природного газу (арк.с. 23), в якій сторони виклали п. 2.1 Договору в наступній редакції:

2.1. Постачальник передає Споживачу в період з 01 січня 2019 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 1635,000 тис. куб. метрів (Один мільйон шістсот тридцять п`ять тисяч куб. метрів), в тому числі по місяцях (далі-розрахункові періоди) та вузлах комерційного обліку:

код ЕІС комерційного вузла обліку: Z-код 1 - 56ZS06C0804G505Z - січень 2019 - 550,000; лютий 2019 - 500,000; березень 2019 - 300,000; квітень 2019 - 150,000 - всього - 1500,000;

код ЕІС комерційного вузла обліку: Z-код 2 - 56ZS0В0804G5074 - січень 2019 - 50,000; лютий 2019 - 40,000; березень 2019 - 30,000; квітень 2019 - 15,000 - всього - 135,000.

07.06.2019 між Позивачем та Відповідачем підписано Додаткову угоду №3 до договору постачання природного газу (арк.с. 24) про наступне:

1. Доповнити пункт 2.1. Розділу 2. "Кількість та фізико-хімічні показники природного газу" нього Договору абзацом у наступній редакції:

"Загальний обсяг (об`єм) природного газу, який Постачальник фактично передав Споживачу за цим Договором відповідно до актів приймання-передачі (оформлених Сторонами відповідно до розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» цього Договору) станом на 30.04.2019 року складає 1306,939 тис.куб.м.".

2. Доповнити пункт 4.3. Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацом у наступній редакції:

Загальна вартість фактично переданого за цим Договором природного газу відповідно до актів приймання-передачі (оформлених Сторонами відповідно до розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» цього Договору) станом на 30.04.2019 року складає 8 149 431,20 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 9 779 317, 44 грн (Дев`ять мільйонів сімсот сімдесят дев`ять тисяч триста сімнадцять грн 44 коп.

Листом №26-1262/1.17-19 від 20.02.2019 (арк.с. 25) Позивач повідомив Відповідача про те, що Відповідно до п. 11.2 діючих Договорів постачання природного газу, а саме: 9455/19-ТЕ(Т)-4 від 22.01.19 та 9456/19-БО(Т)-4 від 22.01.19 (далі -Договори), Постачальник повідомляє Споживачів, що з 01 березня 2019 року застосовуються наступні пункти, відповідних Договорів:

пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абзац третій підп.2) п.6.4 Договору(ів).

Відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп. 3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 Договорів з 01 березня 2019 року Сторонами не застосовуються.

Пунктом 3.13 Договору передбачено, що, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Відповідачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в п. 2.1 Договору), Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки в порядку, визначеному п. 5.7 Договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

3.13.1 якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що відшкодування Позивачу збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 Договору, здійснюється наступним чином:

- Позивач на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо Відповідач порушив п. 3.9 Договору та не надав акт приймання передачі, то використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 Договору, розраховує збитки відповідно до п. 3.13.1 або 3.13.2 п.3.13 Договору;

- Позивач після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає Відповідачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків;

- Відповідач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати Позивачу вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії.

Відповідно до підп.8) п.6.2 Договору, Відповідач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати Позивачу збитки, розраховані відповідно до п. 3.13 Договору.

Відповідно до підп.4) п.6.3 Договору, Позивач має право вимагати від Відповідача відшкодування збитків , що виникли через порушення Відповідачем умов п. 2.1 Договору у разі. Якщо відхилення фактично використаних Відповідачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Так, на виконання умов Договору, Позивач, у період з січня по квітень 2019 року, передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 9779317,44 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019 (арк.с. 33-36), які підписані та скріплені печатками Позивача та Відповідача.

Відповідач свої зобов`язання по повній та своєчасній оплаті отриманого природного газу здійснив частково у розмірі 9779205,20 грн, внаслідок чого заборгованість останнього склала 112,24 грн основного боргу.

Крім того, актом приймання-передачі від 30.04.2019 року сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у квітні 2019 в обсязі 0,015 тис.куб.м (арк.с. 36).

Таким чином, Відповідач в квітні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 164,985 тис.куб.м. (на 99,99%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору.

05.12.2019 Позивачем на адресу Відповідача було відправлено Акт-претензію за вих.№ 26-4642-19 (арк.с. 38-42), якою Позивач вимагав у Відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору тап. 1 Розділу VI Правил в розмірі 36 359,11 грн за різницю між замовленим в квітні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного Відповідачем в квітні 2019 природного газу за Договором, згідно з детальним розрахунком, наданим у додатку до цього позову.

Документи отримані адресатом 06.12.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.с. 43).

Аргументи Відповідача про те, що цю кореспонденцію не отримували його уповноважені представники, суд відхилює, оскільки з боку Позивача має бути доведено виключно факт недотримання Відповідачем договірних обсягів споживання газу, а також дотримання Позивачем порядку пред`явлення збитків, який передбачає обов`язок лише направлення на адресу Відповідача відповідних документів. Обставини отримання або неотримання цих документів Відповідачем не спростовують наведені вище факти, які Позивачем покладено в основу позову для стягнення збитків за договором.

Розмір збитків, завданих Позивачу неналежним виконанням Відповідачем п.2.1 Договору, розрахований на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил, складає 36359,11 грн.

Заперечення Відповідача щодо ціни газу з посиланням на те, що Позивачем не надано детального розрахунку таких збитків (який саме обсяг та за якою ціною нараховано) суд також вважає необґрунтованим з огляду на контраргументи Позивача.

Так, пунктом 3.13.1 Договору визначено, що якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період. Ціна природного газу за Договором визначена пунктом 4.2 Договору, за яким ціна 1000 куб.м. газу становить 6235,51 грн, крім того ПДВ - 20%. Усього разом з ПДВ - 7482,61 грн.

Як вбачається з Акту-претензію за вих.№ 26-4642-19 та Розрахунку суми збитків (арк.с. 37-39) збитки нараховані у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу, розмір якої відповідає узгодженій сторонам ціні газу.

Також, пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору, він зобов`язується сплатити Позивачу пеню у розмірі 17,8 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 64249,49 грн, яка нарахована за період з 26.02.219 по 27.02.2019, з 26.03.2019 по 22.04.2019, з 26.04.2019 по 09.05.2019, з 28.05.2019 по 27.11.2019.

На підставі положень ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 10831,95 грн 3% річних за період з 26.02.219 по 27.02.2019, з 26.03.2019 по 22.04.2019, з 26.04.2019 по 09.05.2019, з 28.05.2019 по 30.11.2020 та 4,38 грн інфляційних втрат за період з червня 2019 по листопад 2020 року. Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної оплати за спожитий за Договором газ чи контррозрахунку стягуваної суми.

Відповідач в квітні 2019 фактично спожив природний газ в обсязі меншому на 164,985 тис.куб.м. (на 99,99%) ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору.

На підставі пункту 3.13 Договору, Постачальником нараховано Відповідачеві суму збитків у розмірі 36359,11 грн збитків за порушення договірної величини споживання газу у квітні 2019 року.

Перевіривши розрахунки суми збитків суд визнає, що вони проведені правильно, відповідно до вимог Договору і чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов в частині стягнення 112,24 грн основного боргу, 10831,95 грн 3% річних, 4,38 грн інфляційних втрат та 36359,11 грн збитків підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення пені суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші Інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В постанові від 8 березня 2020 року у справі № 902/417/18 Велика палата Верховного Суду зазначила таке:

за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості;

справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин;

зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Цій меті, насамперед, слугує стягнення збитків. Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі;

господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань;

з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери кредитора.

Крім того, за правовою позицією Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, суд у справі, що розглядається, враховує те, що за умовами договору Позивач отримує компенсацію вартості товару у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, а також нарахованою сумою збитків; Позивач просить стягнути пеню на суму 64249,49 грн, що створює для Позивача як Продавця товару більш вигідну ситуацію, коли покупець своєчасно не розрахувався. Також в обґрунтування клопотання про зменшення санкцій Відповідач вказує на те, що КЕВ м.Дніпро є державною установою, створеною Міністерством оборони України та є неприбутковою установою, яка утримується за рахунок бюджетних коштів, що підтверджується Положенням, випискою з ЄРДР та відповідним рішенням органів ДПІ. Метою створення установи є забезпечення життєдіяльності і функціонування військових частин та установ, розвиток системи технічної експлуатації казарменно-житлового фонду та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності;

КЕВ м.Дніпро здійснює квартирно-експлуатаційне забезпечення військових частин під час дії особливого періоду;

для належного виконання визначених Міністерством оборони України завдань, КЕВ м.Дніпро є ліцензіатом з виробництва теплової енергії, що підтверджується відповідною ліцензією та в опалювальні періоди споживає природний газ для виробництва теплової енергії для казарменно-житлового фонду (в тому числі населення, яке проживає у військових містечках) та комунальних споруд з метою підтримання військ (сил) у стані бойової та мобілізаційної готовності;

Відповідач отримував природний газ від Позивача не для власних потреб, а для виробництва теплової енергії з метою з опалення казарменно-житлового фонду.

Враховуючи викладене, а також те, що основна сума боргу була сплачена Відповідачем ще у листопаді 2020 року до подачі позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення суми пені на 90%.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

Оскільки Позивач надав докази, які свідчать про виникнення та невиконання грошових зобов`язань Відповідачем, а також недотримання останнім договірних обсягів споживання газу, що останнім не спростовано, тому позовні вимоги Позивача про стягнення 112,24 грн основного боргу, 10831,95 грн 3% річних, 4,38 грн інфляційних втрат та 36359,11 грн збитків задовольняє у повному обсязі.

Позовні вимоги про стягнення пені суд задовольняє частково на суму 6424,95 грн у зв`язку зі зменшенням суми пені на підставі ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України з урахуванням роз`яснень, викладених в п. 3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" щодо покладення судових витрат на Відповідача повністю у випадку зменшення судом суми штрафних санкцій.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро задовольнити частково.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро (49005, м.Дніпро, вул.Феодосіївська, 13, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, ) 112,24 грн основного боргу, 10831,95 грн 3% річних, 4,38 грн інфляційних втрат та 36359,11 грн збитків, 6424,95 грн пені та 2270,00 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.04.2021

Суддя Н.Б. Кеся