ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/156/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла", м.Харків
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
про стягнення 428957,91 грн.
за участю представників:

позивача - Рогожина В.В. (директор, паспорт НОМЕР_1 виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України у Х/о 30.08.1996 року),

Мостицька Д.О. (наказ №3 від 09.03.2021 року);

відповідача - Міндарьова М.Ю. (довіреність №40-604/16 від 16.02.2021 року).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 428957,91 грн. за договором оренди основних засобів №72122703 від 27.12.2017 року.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі №922/156/21 за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 01.03.2021 року, яке протокольними ухвалами суду було відкладено на 15.03.2021 року та 30.03.20201 року.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 30.03.2021 року, в якому було оголошено перерву до 13.04.2021 року.

Сторони надали до суду наступні документи:

- відзив відповідача (вх.№4863 від 01.03.21, а.с.41-43), в якому просить суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 183566,60 грн., посилаючись на відсутність джерел для відшкодування ПДВ окрім податкового кредиту, у зв`язку з чим просить зменшити суму розрахунків за спірним договором оренди основних засобів №72122703 від 27.12.17. Позовні вимоги відповідач визначає частково у розмірі 245391,31 грн.;

- відповідь позивача на відзив (вх.№6137 від 17.03.21, а.с.101-102);

- заперечення відповідача (вх.№6931 від 26.03.21, а.с.108-113).

Надані документи судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

27.12.2017 року між Приватним акціонерним товариством "Теплоенергетичний центр Роганського промвузла" (далі - ПрАТ «ТЦРП», Позивач, Орендодавець) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (далі - КП «ХТМ», Відповідач, Орендар) було укладено Договір оренди основних засобів №2122703 (далі - Договір).

Згідно з п.п.1.1., 1.2. Договору предметом договору є передача Орендодавцем в оренду Орендарю основних засобів (будівлі, споруди) для виробничих потреб на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.4.1.2 Договору Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату за майно щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

В порушення умов договору Орендар здійснював оплату несвоєчасно та не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості.

Відомість нарахувань та оплат по договору від 27.12.2017 року №72122703, за період з 27.12.2017 року по 01.01.2021 року, є доказом неналежного здійснення оплати відповідачем.

26.07.2020 року ПрАТ «ТЦРП» було подано Претензію №12 по Договору до КП «ХТМ» з вимогою сплатити заборгованість за вищезазначеним договором оренди основних засобів.

30.11.2020 року на адресу ПрАТ «ТЦРП» надійшла відповідь на Претензію №12 з відмовою у задоволенні вимог з причин відсутності правових підстав.

За даними бухгалтерського обліку, станом на 01.01.2021 року у відповідача перед позивачем існує неоплачена заборгованість по договору від 27.12.2017 року №72122703 у розмірі 428957,91 грн.

Строк дії Договору зазначений в пункті 6.1., відповідно до якого договір діє з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, а в частині обов`язків по розрахунках у разі невиконання їх Орендарем та нанесенні збитків Орендодавцю - до повного проведення розрахунків та відшкодування збитків, таким чином Договір оренди основних засобів від 27.12.2017 року №72122703 продовжує діяти в частині виконання Орендарем обов`язку по сплаті орендних платежів до повного погашення заборгованості.

Відповідно до п.6.3 Договору спори вирішуються згідно з законодавством України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На підставі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду, про що зазначає частини 1, 2 ст. 222 ГК України.

Відомість нарахувань та оплат по Договору від 27.12.2017 року №72122703 за період з 27.12.2017 року по 01.01.2021 року станом на 01.01.2021 року підтверджує, що сума заборгованості відповідача складає 428957,91 грн. (а.с.10-11).

У відзиві відповідач частково визнає позовні вимоги, в частині стягнення 245391,31 грн.

Отже заборгованість з орендної плати в сумі 245391,31 грн. підтверджується матеріалами справи, не заперечується відповідачем, відтак підлягає задоволенню.

Щодо суми ПДВ суд зазначає наступне.

У відзиві відповідач, не заперечуючи фактичні обставини справи, викладені в позовній заяві, зводить свою позицію до того, що КП «Харківські теплові мережі» не маючи жодного джерела на відшкодування ПДВ, крім податкового кредиту, вважає за необхідне зменшити суму розрахунків за вищевказаним Договором.

Відтак, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у розмірі 183566,60 грн.

Відповідач стверджує, що відповідно до п.4.2.4 Договору він зменшує розрахунки з ПрАТ «ТЦРП» на суму ПДВ у розмірі 183566,60 грн. по незареєстрованим податковим накладним.

На думку відповідача, це є підставою для часткової відмови у позовних вимогах в цій частині.

Суд не погоджується з даними твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

П.4.2.4. Договору передбачає право Орендаря (відповідача) зменшити розрахунки з Орендодавцем (позивачем) за виконані послуги на суму податку на додану вартість незареєстрованої податкової накладної у випадку призупинення реєстрації податкової накладної органами Державної фіскальної служби.

Органами Державної фіскальної служби відповідного призупинення проведено не було.

Також, відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), на який посилається відповідач, до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних

Однак, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних жодним чином не надає права Відповідачу самовільно зменшувати виплату заборгованості на суму ПДВ.

Неподання податкових накладних не дорівнює зупиненню реєстрації податкових накладних, отже п.4.2.4 Договору у спірних правовідносинах не застосовується, а посилання відповідача на нього є безпідставним.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі №917/877/17 бездіяльність контрагента щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні зумовлює неможливість покупця послуг включення сум ПДВ до податкового кредиту, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, тобто зазначена сума, фактично, є збитками цієї особи.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №908/1568/18, належним способом захисту для позивача є саме звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Отже, невчинення ПрАТ "ТЦРП" по договору дій по реєстрації податкової накладної позбавляє КП «ХТМ» на отримання податкового кредиту та є збитками, з огляду на наявність причинного зв`язку між бездіяльністю позивача, вчиненим порушенням, виною, розміром збитків, обґрунтований вимогами пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Так, належним способом захисту дія відповідача може бути лише звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, а не відмова в задоволенні даного позову в цій частині.

Отже, заперечення відповідача є хибними та такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні чинного законодавства, у зв`язку з чим відхиляються судом.

Таким чином, підсумовуючи викладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (адреса: 61037, м.Харків, вул.Мефодіївська 11; ) на користь Приватного акціонерного товариства «ТЕПЛОЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЦЕНТР РОГАНСЬКОГО ПРОМВУЗЛА» (адреса: 61172, м.Харків, вул.Грицевця 29; ; рахунок ІВАN НОМЕР_2 в АТ «Банк «ГРАНТ», МФО 351607) 428957,91 грн. боргу за договором оренди основних засобів від 27.12.2017 року №72122703, а також 6434,37 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "23" квітня 2021 р.

Суддя К.В. Аріт