номер провадження справи 17/168/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 Справа № 908/2864/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Шульгіній А.А. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН, 03680, м. Київ, вул. Пшенична, 2

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ХРЕЩАТИКНОВОБУД, 69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29

про стягнення 298 813,86 грн.

У засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН (далі ТОВ СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН) з позовною заявою від 26.10.20 № 101/П до товариства з обмеженою відповідальністю ХРЕЩАТИКНОВОБУД (надалі ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД) про стягнення 298 813,86 грн. заборгованості за договором поставки товару від 03.01.17№ 13/ПБ-17, з якої: 282 270,86 грн. основний борг, 2161,66 грн. 3 % річних, 1411,35 грн. інфляційні , 8 646,66 грн. пені, 4323,33 грн. проценти за користування коштами.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором від 03.01.17№ 13/ПБ-17 в частині здійснення своєчасних розрахунків за товар поставлений позивачем відповідачу у період з 02.07.20 по 18.08.20. З підстав порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивачем окрім суми основного боргу - 282 270,86 грн., заявлено до стягнення з відповідача пеню, інфляційні, 3 % річних та проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.20 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 16.11.20 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2864/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД станом на час вирішення спору у справі № 908/2864/20 є: 69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29.

Копія ухвали від 16.11.20 про відкриття провадження у цій справі, яка була надіслана за адресою місцезнаходження ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29), повернута підприємством поштового зв`язку на адресу суду 22.12.20 із зазначенням наступної причини повернення: за закінченням терміну зберігання.

18.01.21 на адресу суду від ТОВ СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН надійшла заява від 11.01.21 № 101/П-01, в якій позивач зазначив, що не отримував від відповідача відзиву на позовну заяву, сума боргу відповідачем не погашена. У зв`язку з викладеним позивач просив суд постановити судове рішення по справі № 908/2864/20 за наявними у справі документами та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 15.01.21 по цій справі суд з власної ініціативи на підставі ч. 6 ст. 250 ГПК України постановив здійснювати подальший розгляд справи № 908/2864/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 10.02.21 о 10 год. 00 хв. Крім того, вказаною ухвалою судом запропоновано позивачу надати до суду до початку першого підготовчого судового засідання письмові пояснення (обґрунтування) з приводу наявності у нього доказів поставки товару відповідачу по договору від 03.01.17 №13/ПБ-17 в загальній сумі 582 270,86 грн. та щодо підстав (причин) їх не подання (за наявності таких доказів у позивача) до суду разом з позовною заявою.

У порядку визначеному чинним Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України) примірники (копії) ухвали від 15.01.21 по цій справі надіслано судом на адресу позивача та відповідача.

Також примірник ухвали суду від 15.01.21 по цій справі, судом надіслано на електрону пошту ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД, яка значить в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як засіб зв`язку з юридичною особою відповідача.

08.02.21 на адресу суду надійшла заява ТОВ СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН від 01.02.21 №101/П-02, в якій представник позивача на виконання ухвали від 15.01.21 по справі № 908/2864/20 надав письмові пояснення з приводу наявності у позивача доказів поставки товару відповідачу по договору від 03.01.17 №13/ПБ-17 в загальній сумі 582 270,86 грн. Також вказаною заявою позивач просить суд долучити до матеріалів справи копії видаткових накладних за договором від 03.01.17 № 13/ПБ-17, провести підготовче засідання у справі без участі представника позивача, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

У підготовче засідання 10.02.21 учасники по справі не з`явились.

Ухвалою від 10.02.21 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/2864/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.03.21.

22.02.21 до суду повернулась копія ухвали суду від 15.01.21 у справі № 908/2864/20, яка була направлена на юридичну адресу відповідача, із зазначенням підприємством поштового зв`язку наступної причини її повернення: не знайдено, за закінченням терміну зберігання.

01.03.21 на адресу суду надійшло клопотання за вих. від 26.02.21 № 101/П-03, в якому представник позивача просить суд проводити розгляд справи за наявними у матеріалах справи документами без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 09.03.21 судом оголошено перерву у судовому засіданні на 07.04.21 о 12 год. 00 хв.

22.03.21 до суду повернулась копія ухвали суду від 10.02.21 у справі № 908/2864/20, яка була направлена на юридичну адресу відповідача, із зазначенням підприємством поштового зв`язку наступної причини її повернення: за закінченням терміну зберігання.

Згідно із ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (п. 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (п. 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Таким чином, відповідно до статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Згідно з ст. 194 ГПК України, завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Частинною 2 ст. 195 ГПК України закріплено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Враховуючи, що розгляд цієї справи по суті розпочато у судовому засіданні 09.03.21, то відповідно до ч. 2 ст. 195 ГПК України, суд має розглянути справу по суті по 07.04.21 включно.

У зв`язку із викладеним, а також враховуючи, що судом вжито всіх належних заходів визначених чинним ГПК України щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду господарським судом Запорізької області справи № 908/2864/20, суд дійшов висновку за можливе розглянути спір у цій справі по суті у судовому засіданні 07.04.21 за відсутності учасників справи за наявними у матеріалах справи документами.

Розгляд справи завершено ухваленням рішення без його проголошення.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

СУТЬ СПОРУ:

03.01.17 між товариством з обмеженою відповідальністю СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю ХРЕЩАТИКНОВОБУД (Покупець) укладено договір поставки № 13/ПБ-17 (далі договір), за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов`язується за Заявками Покупця передавати у встановлений строк (строки) товарний бетон - надалі «Бетон» та залізобетонні вироби - надалі «ЗБВ», - надалі при спільному вживанні - «Товар» у власність Покупця, а Покупець зобов`язується приймати Товар і сплатити за нього грошову суму на умовах, викладених у цьому Договорі.

Пунктом 1.2. договору визначено, що кількість, строки поставки, асортимент та розгорнута номенклатура Товару, що постачається за цим Договором, визначається на підставі Заявок Покупця.

Пунктом 2.2. договору передбачено,що загальна кількість Товару остаточно визначається по фактично прийнятій кількості, згідно товарно-транспортних/видаткових накладних.

Згідно з пунктами 4.5 та 4.6. договору, передача Товару оформлюється товарно-транспортними накладними/видатковими накладними. Моментом передачі Товару Покупцеві є момент підписання Покупцем відповідної товарно-транспортної накладної/видаткової накладної. Передача Товару представнику Покупця здійснюється на підставі виписаної йому Покупцем довіреності встановленого зразка та за умови пред`явлення документа, що посвідчує його особу.

Відповідно до п. 5.1 договору, загальна ціна Договору, дорівнює сумарній вартості фактично поставленого Товару та вартості доставки Товару на об`єкт Покупця у разі поставки Товару на об`єкт Покупця, та визначається на підставі підписаних Сторонами протягом строку дії цього Договору видаткових накладних.

Пунктом 5.4. договору закріплено, що Покупець оплачує фактично заявлений до поставки Товар поставки на умовах 100 % передоплати. Відстрочення платежу можливе лише за умови узгодження Сторонами іншого терміну оплати.

Згідно з п. 5.5. договору, Постачальник має право здійснювати поставку Товару без здійснення Покупцем попередньої оплати. В такому випадку оплата поставленого Товару здійснюється Покупцем протягом 2 банківських днів з моменту отримання Товару.

Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі або інший рахунок, повідомлений Покупцеві належним чином (п.5.6 договору).

Положеннями п. 6.2. договору визначено, що Покупець зобов`язаний, зокрема:

- придбати Товар та оплатити його відповідно до умов цього Договору (пп. 6.2.1. договору);

- за порушення строків оплати Товару, передбачених даним Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення та у відповідності до ст. 536 Цивільного кодексу України, проценти в розмірі сорок шість відсотків річних. В разі виникнення заборгованості Покупця перед Постачальником. Сторони погодили наступний порядок здійснення розрахунків по мірі надходження коштів: спочатку сплачується пеня, штрафи, збитки Сторін, оплата додаткових послуг передбачених цим Договором, платежі за послуги минулих періодів, вартість перевезення та Товару за минулі періоди, після чого залишок коштів зараховується як оплата за поточну поставку Товару/надання послуг (пп. 6.2.2.договору).

Угодами від 29.12.17, від 31.12.18 та 12.12.19 сторонами вносились зміни до договору поставки від 03.01.17 № 13/ПБ-17, зокрема, п. 8.1. договору (в редакції угоди від 12.12.19) викладено в наступній редакції: «Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення відтисками їхніх печаток та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.».

З матеріалів цієї справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору від 03.01.17 № 13/ПБ-17 поставлено ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД (Покупцю) товар на загальну суму 689 433,18 грн., що підтверджується належним чином засвідченими копіями видаткових накладних: від 31.03.20 № 12/05465 на суму 51114,94 грн., від 12.05.20 № 12/07383 на суму 39 670,13 грн., від 12.05.20 № 12/07358 на суму 43 542,37 грн., від 13.05.20 № 12/07432 на суму 40 302,55 грн., від 15.05.20 № 12/07525 на суму 57 177,67 грн., від 15.05.20 № 12/07524 на суму 47 379,31 грн., від 20.05.20 № 7/11243 на суму 40 776,52 грн., від 21.05.20 №12/07765 на суму 34 592,03 грн., від 21.05.20 № 12/07766 на суму 2289,47 грн., від 25.05.20 № 12/08103 на суму 27709,15 грн., від 02.07.20 №12/10392 на суму 25 114,36 грн., від 02.07.20 № 12/10398 на суму 17 783,88 грн., від 02.07.20 № 7/15682 на суму 37 243,99 грн., від 02.07.20 № 7/15687 на суму 8 168,50 грн., від 08.07.20 № 12/10783 на суму 12 835,31 грн., від 08.07.20 № 12/10784 на суму 78 528,49 грн., від 29.07.20 № 12/12157 на суму 40 238,23 грн., від 13.08.20 № 12/13153 на суму 46 137,94 грн., від 14.08.20 № 12/13186 на суму 35 738,83 грн., від 14.08.20 № 12/13187 на суму 3089,46 грн., які підписані представником покупця без заперечень та засвідчені печаткою ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД.

13.08.20 відповідачем перераховано позивачу 84 966,23 грн. за товар поставлений за договором від 03.01.17 № 13/ПБ-17, що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача від 13.08.20.

Претензією від 10.08.20 № 85/П позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити суму боргу за договором від 03.01.17 № 13/ПБ-17 у розмірі 582 270,86 грн.

Як свідчать банківські виписки по рахунку позивача за 03.09.20, за 10.09.20 та за 21.09.20, після отримання зазначеної претензії (02.09.20), відповідачем перераховано позивачу плату за продукцію по договору від 03.01.17 № 13/ПБ-17 у загальній сумі 300 000,00 грн. (03.09.20 сплачено 100 000,00 грн., 10.09.20 сплачено 100 000,00 грн. та 21.09.20 сплачено 100 000,00 грн.).

Згідно з поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, заборгованість по договору поставки від 03.01.17 № 13/ПБ-17 після здійсненої відповідачем у вересні 2020 року оплати продукції склала суму 282 270,86 грн., та обліковується за видатковими накладними від 02.07.20 №12/10392, від 02.07.20 № 12/10398, від 02.07.20 № 7/15682, від 02.07.20 № 7/15687, від 08.07.20 № 12/10783, від 08.07.20 № 12/10784, від 29.07.20 № 12/12157, від 13.08.20 № 12/13153, від 14.08.20 № 12/13186, від 14.08.20 № 12/13187.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої грошові зобов`язання за договором від 03.01.17 № 13/ПБ-17 в частині здійснення розрахунку за поставлений товар у сумі 282 270,86 грн., позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД 282 270,86 грн. основного боргу, а також 2161,66 грн. 3 % річних, 1411,35 грн. інфляційних, 8 646,66 грн. пені та 4323,33 грн. процентів за користування коштами.

Норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін та висновок суду

Статтею 174 Господарського кодексу України (ГК України) закріплено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплено у статтях 525, 526 ЦК України.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки від 03.01.17 № 13/ПБ-17.

Доказів визнання недійсним вказаного договору суду не надано та учасниками справи не повідомлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України закріплено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як свідчать матеріали цієї справи, ТОВ СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН належним чином виконав свої зобов`язання за договором поставки від 03.01.17 № 13/ПБ-17 щодо передачі покупцю у період з 31.03.20 по 14.08.20 товару на загальну суму 689 433,18 грн.

Умовами п. 5.5. договору передбачено, що постачальник має право здійснювати поставку Товару без здійснення Покупцем попередньої оплати. В такому випадку оплата поставленого Товару здійснюється Покупцем протягом 2 банківських днів з моменту отримання Товару.

Проте, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, за поставлений товар розрахувався частково, а саме згідно з банківськими виписками по рахунку позивача 13.08.20 відповідачем сплачено 84 966,23 грн., 03.09.20 сплачено 100 000,00 грн., 10.09.20 сплачено 100 000,00 грн. та 21.09.20 сплачено 100 000,00 грн.

Факт наявності основної заборгованості у розмірі заявленому позивачем, а саме у сумі 282 270,86 грн. підтверджується матеріалами цієї справи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що зі сторони відповідача мало місце порушення прав позивача на отримання оплати за товар поставлений за договором від 03.01.17 № 13/ПБ-17 у загальній сумі 282 270,86 грн.

Як наслідок, вимога позивача про стягнення з ТОВ ХРЕЩАТИКНОВОБУД 282 270,86 грн. основної заборгованості за договором поставки від 03.01.17 № 13/ПБ-17 судом визнається обґрунтованою, заснованою на законі та договорі, у зв`язку із чим задовольняється.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2161,66 грн. 3 % річних, 1411,35 грн. інфляційних, 8 646,66 грн. пені та 4323,33 грн. процентів за користування коштами, докладний розрахунок яких викладено у позовній заяві.

Матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання по здійсненню розрахунків за видатковими накладними від 02.07.20 №12/10392 на суму 25 114,36 грн. (борг за видатковою накладною з урахуванням часткової оплати складає 2 506,23 грн.), від 02.07.20 № 12/10398 на суму 17 783,88 грн., від 02.07.20 № 7/15682 на суму 37 243,99 грн., від 02.07.20 № 7/15687 на суму 8 168,50 грн., від 08.07.20 № 12/10783 на суму 12 835,31 грн., від 08.07.20 № 12/10784 на суму 78 528,49 грн., від 29.07.20 № 12/12157 на суму 40 238,23 грн., від 13.08.20 № 12/13153 на суму 46 137,94 грн., від 14.08.20 № 12/13186 на суму 35 738,83 грн., від 14.08.20 № 12/13187 на суму 3089,46 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

З огляду на викладене, враховуючи простроченням відповідачем оплати товару, періоди початку виникнення прострочення оплати товару за накладними в межах заявлених позовних вимог, здійснивши перевірку розрахунків позивача по 3 % річних за загальний період з 07.07.20 по 26.10.20 та інфляційним нарахуванням за вересень 2020 р. (за допомогою ІПС «Законодавство»), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 2161,66 грн. 3 % річних та 1411,35 грн. інфляційних.

Щодо заявленої до стягнення суми пені у розмірі 8 646,66 грн.

Відповідно до п. 6.2.2. договору, за порушення строків оплати Товару, передбачених договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення та у відповідності до ст. 536 ЦК України, проценти у розмірі сорок шість відсотків річних.

Частиною 1 ст. 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України, яким передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Пунктом 9.10 договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим договором припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведене свідчить, що сторонами за договором установлено інший, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строк, за який нараховуються штрафні санкції.

З урахуванням викладено, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 8 646,66 грн. за загальний період з 07.07.20 по 26.10.20 та інфляційним нарахуванням за вересень 2020 р. (за допомогою ІПС «Законодавство»), суд дійшов висновку, що він є законним та обґрунтованим. Як наслідок судом задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача 8 646,66 грн. пені

Щодо заявленої до стягнення суми процентів за користування чужими коштами у розмірі 4 323,33 грн.

Як вже зазначалось вище, п. 6.2.2. договору передбачено сплату Покупцем за порушення строків оплати Товару, передбачених договором, Постачальнику, у відповідності до ст. 536 ЦК України процентів у розмірі сорок шість відсотків річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 692 ЦК України, що застосовується до договорів поставки на підставі ч. 2 ст. 712 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, згідно із ч. 2 ст. 536 ЦК України, встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, за змістом цієї статті у договорі може бути передбачена умова для боржника у вигляді плати за користування чужими коштами, розмір якої у вигляді процентів може визначатися у договорі. Підставами для застосування до сторін правовідносин ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

З огляду на викладене, враховуючи, що в укладеному сторонами договорі (п. 6.2.2.) передбачено наступний розмір процентів за користування чужими коштами - 46 % річних, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення з відповідача за порушення боржником грошового зобов`язання 6 % річних за користування чужими коштами за загальний період з 07.07.20 по 26.10.20 у загальній сумі 4 323,33 грн.

У зв`язку із чим, судом задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача 4 323,33 грн. процентів за користування чужими коштами.

З огляду на задоволення позовних вимог, судом відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4482,21 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 236, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ХРЕЩАТИКНОВОБУД (69063, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд. 27/29, код ЄДРПОУ 35166863) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТРОМАТ СПЕЦБЕТОН (03680, м. Київ, вул. Пшенична, 2, ) - 282 270,86 грн. основного боргу, 2161,66 грн. 3 % річних, 1411,35 грн. інфляційних, 8 646,66 грн. пені, 4323,33 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами та 4482,21 грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 22.04.21.

Суддя В.Л. Корсун