РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2021Справа № 910/945/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Престиж"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаж"

про стягнення 1766529,78 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники учасників сторін:

від позивача не з`явились

від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Престиж" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаж" про стягнення 1766529,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 95 від 05.02.2018.

Ухвалою суду від 01.02.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.02.2021.

Ухвалою суду від 25.02.2021 відкладено підготовче засіданні на 18.03.2021.

Ухвалою суду від 18.03.2021 закрито підготовче провадження, призначено до розгляду справу по суті на 22.04.2021.

21.04.2021 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 22.04.2021 представники учасників справи не прибули, позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі, відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд не вбачає перешкод у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, оскільки явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, крім того, сторонам рекомендувалось з огляду на епідеміологічну ситуацію в країні утриматись від відвідування судових засідань та подавати клопотання про розгляд справи за відсутності представників.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: Україна, 02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, буд. 6Г.

На вказану адресу судом, відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону, було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 01.02.2021 з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначення підготовчого засідання на 25.02.2021 та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.

18.02.2021 до суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачеві разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 01.02.2021, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не вручене під час доставки відповідачу з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Окрім того, відповідачу на вищезазначену адресу направлялась ухвала про відкладення підготовчого засідання від 25.02.2021 та ухвала від 18.03.2021 про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті.

30.03.2021 до суду повернулось поштове відправлення адресоване відповідачеві разом з копією ухвали суду про закриття підготовчого провадження та призначення до судового розгляду по суті від 18.03.2021, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не вручене під час доставки відповідачу з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду міста Києва були оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

З урахуванням викладеного, за висновком суду, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останньому були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Престиж" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агростаж" (покупець) було укладено договір поставки № 95.

Відповідно до п. 1.1 - 1.3 договору, на умовах, визначених цим договором постачальник зобов`язується поставити покупцю у власність товар (засоби захисту рослин, мінеральні добрива, насіння, зерно, сільськогосподарську продукцію, іншу продукцію), а покупець зобов`язується прийняти товар та провести його оплату. Конкретний асортимент, кількість, ціна, строки і умови поставки та оплати товару наведені в специфікаціях до даного договору та/або накладних. Накладні та/або специфікації є невід`ємною частиною даного договору. Покупець стверджує, що він знає та розуміє, що товар який придбається за цим договором, може бути отруйною хімічною речовиною чи може бути протруєний хімічними речовинами (насіння с/г культур), що можуть становити небезпеку для людей і тварин, і зобов`язується дотримуватись техніки безпеки при транспортуванні та застосуванні за призначенням.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем у формі 100 % передоплати, однак, в будь-якому випадку, не пізніше дня отримання товару. Специфікацією може бути визначений інший порядок та строки проведення оплати.

Розрахунок між сторонами здійснюється в українській валюті - гривнях в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Можливе проведення розрахунків шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (пункт 2.6. договору).

Оплата здійснюється на підставі безпосередньо даного договору чи видаткової накладної, що зазначається у призначенні платежу покупцем. Підставою оплати також може бути рахунок-фактури, виставлений постачальником. Сторони погодили, що зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту сплати скоригованої вартості товару у повному обсязі. Покупець вважається таким, що прострочив виконання свої зобов`язань у випадку не оплати товару у строки, визначені цим договором та/або специфікацією (ями) не залежно від того, чи виставлявся постачальником рахунок-фактури (пункт 2.7. договору).

Відповідно до п. 2.8. договору, сторони домовились, що кошти, які надходять на рахунок постачальника по даному договору зараховуються в погашення зобов`язань в порядку черговості їх виникнення (крім коштів, що надходять в оплату за придбані мінеральні добрива, які зараховуються відповідно до призначення платежу, вказаного в платіжному дорученні). В першу чергу погашається заборгованість покупця перед постачальником по сплаті основного зобов`язання за поставлений товар, у випадку відсутності на момент сплати коштів заборгованості покупця перед постачальником кошти спрямовуються на погашення поточних зобов`язань відповідно до призначення платежу, вказаного у платіжному документі. В другу чергу погашається заборгованість по сплаті нарахованої покупцю інфляції та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України, решта коштів спрямовується на погашення нарахованої покупцю неустойки (пені, штрафних санкцій, інших нарахувань).

Пунктом 3.3. договору передбачено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами видаткових накладних про поставку продукції, які становлять невід`ємну частину цього договору. Видаткова накладна підписана покупцем і відправлена постачальнику факсимільним зв`язком має силу оригіналу.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту поставки товару по видатковій накладній. З моменту переходу права власності на товар всі ризики її загибелі, втрати, пошкодження, хімічного впливу, тощо переходять від постачальника до покупця (пункт 3.5. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору, права та обов`язки виникають для сторін з дня підписання тексту договору повноваженими представниками та засвідченням його печатками сторін. Договір дійсний до 31 грудня 2018 року, однак, в будь якому випадку до повного виконання сторонами взяти на себе зобов`язань.

В підтвердження асортименту, кількості, ціни, строків і умов поставки та оплати товару позивачем до матеріалів справи було додано специфікації: на поставку насіння/зерна, сільськогосподарських культур від 05.02.2021 на суму 348000,00 грн (додаток № 1 до договору); на поставку засобів захисту рослин від 11.04.2018 на суму 413608,84 грн (додаток № 2 до договору); на поставку засобів захисту рослин від 11.04.2018 на суму 105985,17 грн (додаток № 3 до договору); на поставку засобів захисту рослин від 11.04.2018 на суму 105052,08 грн (додаток № 4 до договору); на поставку засобів захисту рослин від 11.04.2018 на суму 11144,16 грн (додаток № 5); на поставку засобів захисту рослин від 12.04.2018 на суму 44388,51 грн (додаток № 6); на поставку засобів захисту рослин від 12.04.2018 на суму 44526,36 грн (додаток № 7); на поставку засобів захисту рослин від 17.04.2018 на суму 72796,80 грн (додаток № 8); на поставку засобів захисту рослин від 17.04.2018 на суму 114630,90 грн (додаток № 9); на поставку засобів захисту рослин від 19.04.2018 на суму 254750,88 грн (додаток № 11); на поставку засобів захисту рослин від 25.04.2018 на суму 93830,40 грн (додаток №12); на поставку засобів захисту рослин від 03.05.2018 на суму 14028,12 грн (додаток № 13); на поставку засобів захисту рослин від 07.05.2018 на суму 92215,49 грн (додаток № 14); на поставку засобів захисту рослин від 10.05.2018 на суму 10719,60 грн (додаток №15); на поставку засобів захисту рослин від 10.05.2018 на суму 12482,40 грн (додаток № 16); на поставку засобів захисту рослин від 10.05.2018 на суму 25727,04 грн (додаток № 17); на поставку засобів захисту рослин від 10.05.2018 на суму 40734,48 грн (додаток № 18); на поставку засобів захисту рослин від 15.05.2018 на суму 677049,72 грн (додаток №19); на поставку засобів захисту рослин від 17.05.2018 на суму 98986,20 грн (додаток № 20); на поставку засобів захисту рослин від 25.02.2018 на суму 100246,94 грн (додаток № 21); на поставку засобів захисту рослин від 30.05.2018 на суму 8375,04 грн (додаток № 22); на поставку засобів захисту рослин від 30.05.2018 на суму 52344,00 грн (додаток № 23); на поставку засобів захисту рослин від 05.06.2018 на суму 110866,13 грн (додаток №24); на поставку засобів захисту рослин від 05.06.2018 на суму 68653,20 грн (додаток № 25); на поставку засобів захисту рослин від 05.06.2018 на суму 21933,72 грн (додаток №26); на поставку засобів захисту рослин від 08.06.2018 на суму 100101,00 грн (додаток №27); на поставку засобів захисту рослин від 15.06.2018 на суму 49182,84 грн (додаток №28); на поставку засобів захисту рослин від 15.06.2018 на суму 48175,68 грн (додаток №29); на поставку засобів захисту рослин від 23.06.2018 на суму 14918,40 грн (додаток №30); на поставку засобів захисту рослин від 05.07.2018 на суму 54154,80 грн (додаток №31); на поставку засобів захисту рослин від 11.07.2018 на суму 53724,72 грн (додаток №32); на поставку засобів захисту рослин від 11.07.2018 на суму 44313,12 грн (додаток № 33); на поставку засобів захисту рослин від 11.07.2018 на суму 2550,00 грн (додаток №34); на поставку засобів захисту рослин від 12.07.2018 на суму 45788,04 грн (додаток №35); на поставку засобів захисту рослин від 25.07.2018 на суму 70371,07 грн (додаток №36); на поставку засобів захисту рослин від 25.07.2018 на суму 13720,32 грн (додаток №37); на поставку засобів захисту рослин від 03.10.2018 на суму 17136,96 грн (додаток №38); на поставку засобів захисту рослин від 12.10.2018 на суму 623960,46 грн (додаток № 39), а всього згідно специфікацій продукції було замовлено на загальну суму 4081173,59 грн., зазначені специфікації підписані сторонами та скріплені печатками товариств.

В підтвердження обставин щодо кількості та вартості поставленої позивачем до матеріалів справи було додано видаткові накладні: № РН-0000069 від 05.02.2018 на суму 348000,00 грн; № РН-0000526 від 13.04.2018 на суму 27245,11 грн; № РН-0000655 від 17.04.2018 на суму 114630,90 грн; № РН-000525 від 18.04.2018 на суму 17151,36 грн; №РН-0000682 від 20.04.2018 на суму 271624,48 грн; №РН-0000599 від 23.04.2018 на суму 75037,20грн; №РН-0000656 від 23.04.2018 на суму 11433,60 грн; №РН-0000657 від 23.04.2018 на суму 49929,60 грн; №РН-0000600 від 24.04.2018 на суму 24637,40 грн; №РН-0000601 від 24.04.2018 на суму 10719,60 грн; №РН-0000602 від 24.04.2018 на суму 3650,15 грн; №РН-0000603 від 24.04.2018 на суму 2143,92 грн; №РН-0000659 від 26.04.2018 на суму 93830,40 грн; №РН-0000683 від 27.04.2018 на суму 52609,92 грн; №РН-0000816 від 10.05.2018 на суму 22317,36 грн; №РН-0000817 від 10.05.2018 на суму 45476,45 грн; №РН-0000818 від 10.05.2018 на суму 24421,68 грн; №РН-0000819 від 10.05.2018 на суму 12482,40 грн; №РН-0000820 від 11.05.2018 на суму 10719,60 грн; №РН-0000871 від 17.05.2018 на суму 677049,72 грн; №РН-0000901 від 17.05.2018 на суму 40734,48 грн; №РН-0000883 від 18.05.2018 на суму 17151,36 грн; №РН-0000884 від 18.05.2018 на суму 8575,68 грн; №РН-0000897 від 18.05.2018 на суму 98986,20 грн; №РН-0000989 від 25.05.2018 на суму 100246,94 грн; №РН-0000990 від 30.05.2018 на суму 8375,04 грн; №РН-0000991 від 01.06.2018 на суму 52344,00 грн; №РН-0001177 від 05.06.2018 на суму 81970,08 грн; №РН-0001179 від 05.06.2018 на суму 14879,52 грн; №РН-0001180 від 05.06.2018 на суму 21933,72 грн; №РН-0001178 від 07.06.2018 грн на суму 68653,20 грн; №РН-0001181 від 08.06.2018 на суму 100101,00 грн; №РН-0001182 від 09.06.2018 на суму 14016,53 грн; №РН-0001246 від 29.06.2018 на суму 86819,34 грн; №РН-0001247 від 29.06.2018 на суму 10539,18 грн; №РН-0001248 від 29.06.2018 на суму 14918,40 грн; №РН-0001296 від 18.07.2018 на суму 2550,00 грн; №РН-0001298 від 18.07.2018 на суму 54154,80 грн; №РН-0001300 від 19.07.2018 на суму 99512,76 грн; №РН-0001302 від 20.07.2018 на суму 44313,12 грн; №РН-0001487 від 27.08.2018 на суму 70371,07 грн; №РН-0001488 від 27.08.2018 на суму 13720,32 грн; №РН-0001760 від 03.10.2018 на суму 17136,96 грн. Загальна вартість товару, поставленого за вищезазначеними видатковими накладними становить 2937114,55 грн.

В підтвердження часткової оплати відповідачем коштів за поставлений товар, позивачем долучено до матеріалів справи виписки банку за період з 23.04.2018 по 28.12.2018, відповідно до яких, відповідач перерахував на рахунок позивача суму коштів в розмірі 1170584,77 грн.

Вказані обставини також не заперечені та не спростовані відповідачем.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість за поставлений товар у розмірі 1766529,78 грн.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Агро Престиж» та ТОВ «Агростаж» за період 01.01.2018-22.05.2018, який підписаний сторонами та скріплений печатками товариств, відповідно до якого дебіторська заборгованість позивача становить 2026351,35 грн станом на 22.05.2018.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 20.12.2019 № 284 на суму 3441049,04 грн про оплату отриманого товару та штрафних санкцій по договору поставки № 95 від 05.08.2018, разом з розрахунками (в матеріалах справи містять докази направлення).

Відповідач відповіді на претензії не надав. Заборгованість в повному обсязі не сплатив.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем у формі 100 % передоплати, однак, в будь-якому випадку, не пізніше дня отримання товару. Специфікацією може бути визначений інший порядок та строки проведення оплати.

Оскільки, позивач просить стягнути заборгованість за товар, поставлений в період з 05.02.2018 по 03.10.2018, строк виконання зобов`язань з оплати за товар, поставлений за договором № 250619-01/1г від 25.06.2019, згідно визначених позивачем накладних, настав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Оскільки, обставина щодо наявності у відповідача заборгованості перед позивачем з не оплати поставленого за договором поставки № 95 від 05.02.2018 товару підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що позовна вимога по стягнення з відповідача 1766529,81 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про наслідки не подання відзиву був повідомлений ухвалою суду від 01.02.2021.

З вищезазначеного вбачається, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 191, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаж" (02002, м. Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, будинок 6Г, ідентифікаційний код 39356040) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Престиж" (46008, м. Тернопіль, вулиця Острозького, буд. 48, офіс 41, ідентифікаційний код 35708410) заборгованість у розмірі 1766529 (один мільйон сімсот шістдесят шість тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 78 коп., судовий збір у розмірі 26497 (двадцять шість тисяч чотириста дев`яносто сім) грн. 95 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 28.04.2021

Суддя І.В.Усатенко