РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2021Справа № 910/15266/20
Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"

вул. Велика Васильківська 15/2, м. Київ 24, 01024

до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" вул. Здолбунівська, 7-Д, м. Київ, 02081

про стягнення 19 035,79 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 19 035,79 грн. в порядку регресу, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2020 позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" залишено без руху.

26.10.2020 від Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 відкрито провадження у справі №910/15266/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 03.02.2021.

02.02.2021 Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" подано відзив на позов, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю із підстав нікчемності договору АО/6335008.

Протокольною ухвалою суду від 03.02.2021 розгляд справи відкладено на 24.02.2021.

04.02.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла довідка про страховий поліс серії АО/6335008.

17.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив.

23.02.2021 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 24.02.2021 розгляд справи відкладено на 17.03.2021.

12.03.2021 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла довідка про страховий поліс серії АО/0076612.

Протокольною ухвалою суду від 17.03.2021 судом відповідно до статті 185 ГПК України оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.04.2021.

06.04.2021 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою суду від 07.04.2021 розгляд справи по суті відкладено на 21.04.2021.

У судове засідання 21.04.2021 з`явився представник позивача, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, вказував на нікчемність договору АО/6335008.

У судовому засіданні 21.04.2021 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 лютого 2020 року о 10 год. 22 хв. м. Києві, по Броварському проспекту водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «MITSUBISHI», д/н НОМЕР_1 , під час руху в одному і тому ж напрямку, але в іншій смузі, допустив зіткнення із автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «MITSUBISHI», д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , що підтверджується спільним повідомленням про дорожньо- транспортну пригоду, в якому зазначений вище водій визнав свою вину.

Автомобіль «КІА SPORTAGE», д/н НОМЕР_2 , був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - Позивач, ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування транспортного засобу договір КАСКО №208.19.2488008 від 20.09.2019 р., страхувальник: ОСОБА_3 (далі - Договір страхування).

05 лютого 2020 року до ТОВ «Експрес Страхування» звернувся ОСОБА_2 із повідомленням про подію від Страхувальника по договору КАСКО та ОСЦПВ.

Відповідно до рахунку-фактури № від 11.02.2020 р. ТОВ «АВТОЦЕНТР НА ХАРКІВСЬКОМУ» вартість ремонту автомобіля «КІА SPORTAGE», д/н НОМЕР_2 , складає: 20 265,79 грн.

На підставі отриманих документів, ТДВ «Експрес Страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо-транспортної пригоди у якій пошкоджено автомобіль «КІА SPORTAGE», д/н НОМЕР_2 - страховим випадком та сплатило страхове відшкодування із урахуванням франшизи 0,25 % від страхової суми (492 000 грн.) в сумі 19 035,79 грн. (20265,79-1230).

Факт виплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №ЦО01235 від 24.02.2020 р.

Відповідно до копії полісу № АО/6335008 від 06.07.2019 р. цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO», д/н НОМЕР_1 , застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА».

ТДВ «Експрес Страхування» листом від 25.03.2020 р. (вих. № 2030/07-3.20.324) звернулось до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою № 3.20.324 про відшкодування шкоди (виплату страхового відшкодування).

ПАТ «HACK «ОРАНТА» листом від 10.08.2020 р. № 09-02-20/7536 відмовило у виплаті страхового відшкодування, оскільки поліс № АО/6335008 від 06.07.2019 р. обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є нікчемний, що виключає майнову відповідальність Страховика.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 18.09.2018) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 05.02.2020.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована у відповідача (Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта") згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6335008 (термін дії з 06.07.2019 по 05.07.2020, франшиза у розмірі 0,00 грн).

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із наданим відповідачем у матеріали справи полісом №АО/6335008 та відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" застраховано цивільно-правову відповідальність під час експлуатації транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , страхувальник ПАТ «НАСК «Оранта» (строк дії з 06.07.2019 по 05.07.2020).

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність під час експлуатації транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_4 , водій якого вчинив ДТП також була застрахована в ПрАТ "УПСК" на підставі полісу №АО/0076612 (строк дії з 15.02.2019 по 14.02.2020), що підтверджується відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ. Страхувальником за вказаним договором є ПрАТ "УПСК".

Отже, поліс №АО/0076612, згідно із яким було застраховано цивільно-правову відповідальність під час експлуатації транспортного засобу "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_5 , VIN-код НОМЕР_4 , був укладений з ПрАТ "УПСК" раніше (15.02.2019), ніж поліс №АО/6335008, що укладений з ПАТ «НАСК «Оранта» (06.07.2019).

Згідно із наявним у матеріалах справи листом ПАТ «НАСК «Оранта» вих. №09-02-20/7536 від 10.08.2020 ПАТ «НАСК «Оранта» відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, у зв`язку з тим, що транспортний засіб "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 було забезпечено за двома полісами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: полісом №АО/6335008, ПАТ «НАСК «Оранта» та полісом № АО/0076612, виданим ПрАТ "УПСК".

У вказаному листі ПАТ «НАСК «Оранта», посилаючись ст.989 ЦК України, зазначив, що якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним, ПАТ «НАСК «Оранта» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов`язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Також, згідно із п.17.3. ст.17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Отже, новий власник/страхувальник, приймає на себе всі права та обов`язки попереднього страхувальника, у тому числі й обов`язок повідомити страховика, у даному випадку- ПАТ «НАСК «Оранта» про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, в даному випадку з ПрАТ "УПСК".

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 981 Цивільного кодексу України передбачає, що договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

У відповідності до ч.1 ст.989 Цивільного кодексу України якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об`єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Зокрема, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування одного об`єкта з різними страховиками, проте у разі наявності на момент укладення договору страхування іншого чинного договору страхування того ж самого об`єкта від тих саме ризиків, страхувальник зобов`язаний повідомити про це страховика. Невиконання такого обов`язку тягне за собою нікчемність нового договору страхування (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України).

Отже, нікчемність договору настає у разі наявності нового договору страхування щодо об`єкту страхування, при цьому вимога щодо особи страховика відсутня, а тому незалежно від особи страховика новий договір страхування щодо уже застрахованого об`єкта є нікчемним в силу закону (постанова Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №761/16781/17).

Матеріалами справи не містять доказів повідомлення страхувальника за полісом №АО/6335008 про попереднє укладення полісу №АО/0076612 з ПрАТ "УПСК".

Про відсутність такого повідомлення також вбачається із листа ПАТ «НАСК «Оранта» вих. №09-02-20/7536 від 10.08.2020.

З огляду на вище наведені норми, встановивши, що транспортний засіб марки "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , станом на дату ДТП 05.02.2020 був застрахований як у відповідача - ПАТ «НАСК «Оранта», так і у ПрАТ "УПСК", проте, як підтверджено матеріалами справи, поліс №АО/6335008, укладений з відповідачем був укладений пізніше, аніж поліс №АО/0076612 з ПрАТ "УПСК", при цьому ПАТ «НАСК «Оранта» не було повідомлено про те, що зазначений транспортний засіб уже застрахований, суд дійшов висновку щодо нікчемності договору страхування - полісу №АО/6335008, що укладений ПАТ «НАСК «Оранта», згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України.

Наведені висновки узгоджуються із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/24068/16, від 23.07.2018 у справі № 761/16781/17.

Отже, у даному випадку Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" не є відповідальною особою за відшкодування майнової шкоди, завданої забезпеченому транспортному засобу, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевказані обставини, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про відшкодування шкоди 19 035,79 грн. задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем та компенсації останньому не підлягають.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 28.04.2021

Суддя М.О. Лиськов