ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

04.03.2021 р. м. Ужгород Справа № 907/305/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МСМБУД, м. Ужгород

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття, м. Ужгород

до відповідача 2 Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, м. Ужгород

до відповідача 3 Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород яке в подальшому перейменоване в Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ)

про звільнення з-під арешту майна господарського корпусу літ. Г, розташованого за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить на праві власності ТОВ "Комплекс "Закарпаття", переданого в іпотеку ТОВ "МСБУД, та на яке накладено арешти Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (з врахуванням заяви про зміну предмету позову),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Тягнибок К.О.

представники:

Позивача

Відповідачів не з`явилися

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю МСМБУД, м. Ужгород звернулося до суду із позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття, м. Ужгород та Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного Управління ДФС у Закарпатській області, м. Ужгород про зняття арешту з майна. Ухвалою суду від 31.07.2019 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород. Ухвалою суду від 30.09.2019 року відповідача 2 у справі замінено правонаступником Головним управлінням Державної фіскальної служби у Закарпатській області, м. Ужгород. Ухвалою суду від 03.12.2019 року змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та залучено його до участі у справі в процесуальному статусі відповідача 3. Представник позивача заявою про зміну предмету позовних вимог № 9/19 від 02.12.2019 року, просить суд звільнити з-під арешту майно - зокрема, господарський корпус літ. Г, розташований за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить на праві власності ТОВ "Комплекс "Закарпаття", передане в іпотеку ТОВ "МСБУД, та на яке накладено арешти Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами, якими просить суд звільнити з-під арештів, що накладені Ужгородським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2015 року, від 28.03.2017 року, від 04.07.2018 року, нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття та передане в іпотеку позивача Товариства з обмеженою відповідальністю МСМБУД згідно договору іпотеки № 129 від 22.01.2015 року та додаткового договору № 1 від 18.02.2016 року.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги покликанням на те, що накладений арешт та звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання виконавчого документа для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями (заставодержателями), є таким, що порушує визначений ч. 6 ст. 3 Закону України Про іпотеку пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. Зокрема вказує, що накладені арешти заважають позивачу задоволити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття на нього права власності у позасудовому порядку на підставі ст. ст. 36, 37 Закону України Про іпотеку та п. 2.1.2. Договору іпотеки.

Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач 1 був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу, повідомлення про вручення ухвал долучені до матеріалів справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмету спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідач 1, надісланою на адресу суду заявою від 03.03.2021 року, підтвердив наявність непогашеного боргового зобов`язання перед позивачем ТОВ МСМБУД, на забезпечення якого 22.01.2015 року між ТОВ МСМБУД (іпоткодержателем) та ТОВ Комплекс Закарпаття (іпотекодавцем) було укладено договір іпотеки. При цьому, з покликанням на лист Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) № 9176 від 04.02.2021 року, відповідач 1 стверджує, що вже після укладення договору іпотеки майно боржника було обтяжено відповідно до постанови про арешт майна боржника № б/н від 26.01.2015 року.

Відповідач 2 Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області поданим суду відзивом на позов від 21.08.2019 року проти позовних вимог заперечив, вважає їх безпідставними та в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що станом на 21.08.2019 року за ТОВ Комплекс Закарпаття рахується заборгованість зі сплати податків, зборів, платежів на суму 533 683 грн. 47 коп. та заборгованість по єдиному внеску в сумі 461 326 грн. 72 коп., а тому у відповідності до ст. 89 Податкового кодексу України активи такого платника податків, що має податковий борг, підлягають передачі у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на активи платника податків, розмір яких дорівнює розміру суми податкового боргу платника податків на момент виникнення права податкової застави, включаючи розстрочення (відстрочення) суми податкового боргу.

Як вказує відповідач 2, постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.09.2014 року у справі № 807/2528/14 задоволено позов Державної податкової інспекції у м. Ужгороді на суму 64 110 грн. 49 коп., а згідно виконавчого листа Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.11.2014 року у відповідності до п. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження відкрито виконавче провадження, накладено арешти на майно боржника; постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 року у справі № 807/970/15 задоволено позов Державної податкової інспекції у м. Ужгороді на суму 211 149 грн., а згідно виконавчого листа від 22.12.2015 року відкрито виконавче провадження, в межах якого накладено арешти на майно боржника; постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.12.2016 року у справі № 807/955/16 задоволено позов Державної податкової інспекції у м. Ужгороді на суму 258 299 грн. 04 коп., а згідно виконавчого листа від 27.01.2017 року відкрито виконавче провадження, накладено арешти на майно боржника. Крім цього, відкриті виконавчі провадження по вимогах на сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску на загальну суму 460 864 грн. 72 коп.

Наведені обставини, на думку відповідача 2, свідчать про відсутність підстав для зняття арештів з спірного майна за умови непогашення позивачем податкового боргу та заборгованості з єдиного соціального внеску.

Відповідач 3 Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) згідно поданого суду відзиву № 19531 від 22.01.2020 року проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав їх безпідставності та необґрунтованості. Вказує, що при виконанні виконавчих проваджень відносно боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття Ужгородським міським відділом Державної виконавчої служби винесені постанови про накладення арешту на все майно боржника і за відсутності факту погашення боржником заборгованості відсутні і підстави для зняття арештів з майна боржника. Розгляд справи просив здійснювати без участі уповноваженого представника виконавчої служби.

Відзивом № 93043 від 12.10.2020 року Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) додатково зазначив, що на виконанні у відділу перебувають двадцять виконавчих документів про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття на користь стягувача Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області заборгованості на загальну суму 995 027 грн. 12 коп. При цьому, арешт накладено на майно боржника у відповідальності до ст. ст. 48, 52 Закону України Про виконавче провадження з метою забезпечення виконання виконавчих документів про стягнення з боржника суми боргу. За переконанням відповідача 3, Законом України Про виконавче про провадження та Законом України Про іпотеку не передбачено можливості звернення стягнення на майно боржника, передане у іпотеку особі, яка не є стороною виконавчого провадження. В процесі вчинення виконавчих дій засвідчено, що майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, у боржника не перебуває (крім майна, переданого в іпотеку); господарською діяльністю боржник не займається; відкриті боржником рахунки заблоковані відповідно до постанов про арешт коштів боржника.

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідачів за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд Встановив:

22.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю МСМБУД (іпотекодержателем, позивачем у даній справі) та ТОВ Комплекс Закарпаття (іпотекодавцем, відповідачем 1 у даній справі) був укладений договір іпотеки (надалі Договір, Договір іпотеки), посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. під реєстровим № 129.

За умовами п. 1. Договору іпотеки, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, які витікають із:

- рішення Господарського суду Закарпатської області від 15.12.2014 року у судовій справі № 907/1106/14 (набуло законної сили 29.12.2014 року, наказ про примусове виконання від 31.12.2014 року);

- Договору про відступлення права вимоги, укладеного 22.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством Готельно туристичний комплекс Інтурист Закарпаття (ідентифікаційний код юридичної особи: 02574001) та Іпотекодержателем;

- Договору, укладеного 22.01.2015 року між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем (далі разом Борговий документ), за умовами якого Іпотекодавець зобов`язується у строк до 22.01.2016 року включно повернути іпотекодержателю Боргове зобов`язання грошові кошти у гривнях, у сумі 2 771 357 грн. 02 коп., в тому числі 2 260 546 грн. 55 коп. основної заборгованості; 52 377 грн. 56 коп. трьох відсотків річних; 236 711 грн. 57 коп. пені, 221 721 грн. 35 коп. інфляційних нарахувань (далі сума боргу), а також відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Боргового документу та/або умов цього Договору.

У відповідності до даного Договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за борговим документом та/або цим Договором отримати задоволення за рахунок майна (предмету іпотеки), заставленого на нижче вказаних умовах.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: господарський корпус літ. Г, загальною площею 2 107,5 кв.м. (загальна площа зменшилась на 37,2 кв.м. за рахунок уточнення розмірів та перерахунку площ), розташований за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить іпотекодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 03.03.2005 року Виконкомом Ужгородської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 23.02.2005 року № 43.

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за № 8463009, реєстраційний номер предмету іпотеки: 01. Вартість предмета іпотеки визначена за згодою сторін у розмірі 2 700 000 грн., у тому числі ПДВ. На строк дії Договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) іпотекодавця. Застава не оформляється. Обтяження предмета іпотеки іпотекою підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.

За умовами п. 2. Договору іпотеки, іпотекодавець гарантував, зокрема, що на момент укладення цього Договору предмет іпотеки під будь яким обтяженням не перебуває, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесений, судового спору щодо нього немає, прав щодо нього у третіх осіб (за договорами найму, оренди тощо) як в межах України так і за межами України немає. Відповідно до інформації з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (ідентифікатори пошуку: 32555328, 32555227 від 22.01.2015 року) актуальна інформація про обтяження іпотеки, інші речові права стосовно Предмету іпотеки та про обтяження стосовно іпотекодавця відсутня. Відсутність податкової застави на предмет іпотеки підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 46143390 від 22.01.2015 року. На підставах, передбачених законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення; предмет іпотеки не підлягає вилученню, до нього не пред`явлені і не будуть пред`явлені майнові позови, пов`язані з його вилученням. Будь які вимоги третіх осіб не забезпечені і не будуть забезпечені предметом іпотеки чи правами на його отримання незалежно від строків виникнення цих вимог. Іпотекодержатель гарантує, що після повного виконання зобов`язань за борговим документом ним будуть здійснені усі необхідні дії щодо звільнення предмета іпотеки від зобов`язань, якими він обтяжений згідно умов цього Договору.

У пункті 5 Договору іпотеки сторони погодили порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, у разі невиконання (іпотекодавцем) боргового зобов`язання, порушення/невиконання умов боргового документа, або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за борговим документом, витрати, пов`язані зі зверненням стягнення незалежно від настання строку виконання боргового зобов`язання, який зазначено у борговому документі, у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за борговим документом вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Борговим документом строк суми боргу.

Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання за борговим документом, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена звернути стягнення на предмет іпотеки:

- у разі надання іпотекодавцем недостовірної інформації іпотекодержателю згідно пункту 2.1. цього договору, в тому числі при не попередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцю права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки (в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку);

- у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором або борговим документом.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом продажу іпотекодержателем предмету іпотеки будь якій особі на підставі договору купівлі продажу у порядку, встановленому Законом України Про іпотеку; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. При цьому, витрати іпотекодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за борговим зобов`язанням зверненням стягнення на предмет іпотеки, також забезпечуються цією іпотекою, тобто ці витрати бере на себе іпотекодавець та вони підлягають відшкодуванню іпотекодержателю в повному обсязі.

У випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання за цим або борговим документом у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмет іпотеки. У відповідності до ст. 36 Закону України Про іпотеку цей договір є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель на власний розсуд може:

- згідно ст. 37 Закону України Про іпотеку набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань іпотекодавця за борговим документом. В цьому випадку, цей Договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки;

- згідно ст. 38 Закону України Про іпотеку продати предмет іпотеки будь якій особі покупцеві, при цьому, ціна продажу предмета іпотеки може бути встановлена за вибором іпотекодержателя, або в розмірі заставної вартості предмета іпотеки, визначеної в п. 1.4. цього Договору або на підставі оцінки майна, шо підготовлена незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Договір купівлі продажу, укладений у відповідності до цього пункту, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5 цього договору, належить іпотекодержателю.

За умовами п. 6 Договору цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Всі витрати у зв`язку з посвідченням, реєстрацією, виконанням і примусовим здійсненням цього договору, та/або реалізацією предмета іпотеки або будь якої його частини, несе іпотекодавець (чи третя особа). Право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі: припинення боргового зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою; знищення (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. 22.01.2015 року здійснено реєстрацію заборони на відчуження зазначеного у договорі іпотеки від 22.01.2015 року майна господарського корпусу літ. Г, загальною площею 2 107,5 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирилі і Мефодія, будинок 5, що належить ТОВ Комплекс Закарпаття, до припинення чи розірвання договору іпотеки.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 22.01.2015 року підтверджено факт іпотеки нерухомого майна, а саме, господарського корпусу літ. Г, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, будинок, 5, який належить ТОВ Комплекс Закарпаття.

Факт реєстрації 22.01.2015 року заборони відчуження зазначеного у договорі іпотеки від 22.01.2015 року майна господарського корпусу літ. Г, розташованого за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить ТОВ Комплекс Закарпаття, підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 18.02.2016 року.

18.02.2016 року між сторонами спору укладено додатковий договір № 1 до договору іпотеки від 22.01.2015 року, посвідченого Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. за реєстровим № 129. Даний додатковий договір посвідчено нотаріально Приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д.В. за реєстровим № 317.

За умовами вказаного додаткового договору № 1 від 18.02.2016 року до договору іпотеки від 22.01.2015 року сторони домовилися п. 1.1.3 Договору іпотеки викласти у наступній редакції:

1.1.3. Договору, укладеного 22.01.2015 року між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також будь якими додатковими угодами до нього (далі разом - Борговий документ) за умовами якого Іпотекодавець зобов`язуються в строк до 22 січня 2018 року включно повернути іпотекодержателю Боргове зобов`язання грошові кошти в гривнях в сумі 2 771 357,02 грн. (два мільйони сімсот сімдесят одна тисяча триста п`ятдесят сім гривень, 02 коп.), в тому числі:

- 2 260 546,55 грн. (два мільйони двісті шістдесят тисяч п`ятсот сорок шість гривень, 55 коп.) основна заборгованість;

- 52 377,56 грн. (п`ятдесят дві тисячі триста сімдесят сім гривень, 56 коп.) - три відсотки річних;

- 236 711,57 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот одинадцять гривень, 57 коп.) - пеня;

- 221 721,35 грн. (двісті двадцять одна тисяча сімсот двадцять одна гривня, 35 коп.) - інфляційні нарахування (далі Сума боргу), а також відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Боргового документа та/або умов цього Договору.

У відповідності до даного Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за Борговим документом та/або цим Договором отримати задоволення за рахунок майна (Предмету іпотеки), заставленого на нижче вказаних умовах..

Інші умови договору іпотеки сторонами залишені без змін та підтвердженні зобов`язання за ними.

Відомості про укладений сторонами додатковий договір № 1 від 18.02.2016 року до договору іпотеки від 22.01.2015 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з цього реєстру від 18.02.2016 року.

27.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю МСМБУД (іпотекодержатель) надіслав ТОВ Комплекс Закарпаття (іпотекодавцю) повідомлення вимогу № 1/19 в порядку ст. 38 Закону України Про іпотеку, якою із покликанням на порушення іпотекодавцем взятих на себе за Договором іпотеки зобов`язань, а саме, допущення погіршення стану предмету іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу); обтяження предмету іпотеки зобов`язанням з боку третіх осіб (передача в оренду); не здійсненням поточного та капітального ремонту предмету іпотеки, повідомив іпотекодержателя про намір укласти від власного імені договір купівлі продажу предмета іпотеки. Також іпотекодержатель повідомив, що протягом 30 днів з дня отримання даного повідомлення, іпотекодавець має право погасити наявну у нього заборгованість у сумі 2 771 357 грн. 02 коп., а у випадку неусунення порушень протягом 30 днів з дня отримання повідомлення вимоги, іпотекодержатель залишив за собою право продажу предмету іпотеки будь якій особі в рахунок погашення наявної заборгованості.

В подальшому, іпотекодержателем (позивачем) була з`ясована та обставина, що на обтяжене іпотекою майно ТОВ Комплекс Закарпаття накладені і інші арешти та заборони.

Зокрема, з наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що відносно майна, яке є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 22.01.2015 року та належить на праві власності іпотекодавцю ТОВ Комплекс Закарпаття, зареєстровані наступні арешти та заборони:

- вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 87248877, (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 13.02.2015 року 16:14:10, Державний реєстратор Сіка Людмила Анатоліївна, Ужгородське міське управління юстиції, Закарпатська область, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 26.01.2015 року, видавник, Ужгородський МВ ДВС, Ужгородського МРУЮ, Вик. Секерня Є.М., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19332866 від 13.02.2015 року 16:15:02, Сіка Людмила Анатоліївна, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл., опис предмета обтяження: все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються: ТОВ Комплекс Закарпаття, , адреса: Україна, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, обтяжувач: Ужгородський МВ ДВС, , країна реєстрації: Україна;

- вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 19671040, (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 28.03.2017 року 11:23:45, Державний реєстратор Секерня Євгеній Миколайович, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Закарпатська область, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 53392651, виданий 28.03.2017 року, видавник: Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у З/о, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34486907 від 28.03.2017 року 11:24:06, Секерня Євгеній Миколайович, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Закарпатська область, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, особа, майно/права якої обтяжуються: ТОВ Комплекс Закарпаття, , адреса: Україна, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, обтяжувач: Ужгородський МВ ДВС ГТЮ у Закарпатській області, м. Ужгород, вул. Заньковецької, будинок, 10, , країна реєстрації: Україна;

- вид обтяження: арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 26933382, дата та час державної реєстрації: 06.07.2018 року 15:52:36, Державний реєстратор Дупин Віталій Михайлович, Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Закарпатська область, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 7-56618591, виданий 04.07.2018 року, видавник: Ужгородський МВ ДВС, об`єкт обтяження, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41942147 від 06.07.2018 року 15:54:46, Дупин Віталій Михайлович, опис предмета обтяження: об`єкт нерухомого майна: господарський корпус літ. Г, об`єкт житлової нерухомості: Ні, опис об`єкта: загальна площа (кв.м) 2 107,5, опис: загальна площа зменшилась на 37,2 кв.м. за рахунок уточнення розмірів та перерахунку площ, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ТОВ Комплекс Закарпаття, , адреса: Україна, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, обтяжувач: Ужгородський МВ ДВС, , країна реєстрації: Україна;

За переконанням позивача, вищенаведені арешти заважають йому задоволити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом набуття на нього права власності у позасудовому порядку на підставі ст. ст. 36, 37 Закону України Про іпотеку та п. 2.1.2. Договору іпотеки, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 Цивільного кодексу України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Положеннями ст. 59 Закону України Про виконавче провадження визначені підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем.

При цьому, у ч. 5 зазначеної статті передбачено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За приписами ст. 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

На підставі ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Про те, що на момент укладення Договору іпотеки від 22.01.2015 року сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та бажали настання цивільних прав та обов`язків, свідчать підписи сторін на спірному договорі.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори, укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Матеріали справи не містять доказів визнання недійсним чи оспорення укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю МСМБУД та ТОВ Комплекс Закарпаття договору іпотеки від 22.01.2015 року з додатком до нього.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У пункті 5 Договору іпотеки сторони погодили порядок та умови звернення стягнення на майно. Право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктом 5 цього договору, належить іпотекодержателю.

Матеріалами справи не підтверджено виконання іпотекодавцем ТОВ Комплекс Закарпаття зобов`язань, визначених умовами договору іпотеки від 22.01.2015 року, порушення яких стало підставою надіслання іпотекодержателем повідомлення вимоги № 1/19 від 27.02.2019 року з метою погашення заборгованості іпотекодавця шляхом укладення від власного імені договору купівлі продажу предмета іпотеки.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку":

- у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки;

- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то цим порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Отже, зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" вбачається, що у разі, коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 923/1105/17.

Як вбачається із матеріалів справи, право позивача Товариства з обмеженою відповідальністю МСМБУД як іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 22.01.2015 року та належить на праві власності іпотекодавцю Товариству з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.01.2015 року, тоді як арешти на зазначене нерухоме майно в межах виконавчих проваджень були накладені пізніше 26.01.2015 року, 28.03.2017 року, 04.07.2018 року, тобто, вже після обтяження нерухомого майна іпотекою (22.01.2015 року), а тому позовна вимога про звільнення з-під арешту вказаного майна підлягає задоволенню.

Приписами ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В даному випадку, позивачу належить право на майно.

З правового аналізу наведеної норми права слідує, що особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Відповідний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 року у справі № 554/8004/16-ц.

Враховуючи відповідні висновки Великої Палати Верховного Суду, а також наявні в матеріалах справи докази стосовно того, що арешт накладено на належне Товариству з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття майно в інтересах Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, правонаступником якої є Ужгородська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Закарпатській області, правонаступником якої в свою чергу є Головне управління ДФС у Закарпатській області, (на стадії виконання постанов Закарпатського окружного адміністративного суду у справах № 807/2528/14 від 12.09.2014 року, 807/970/15 від 18.11.2015 року, № 807/955/16 від 19.12.2016 року та вимог про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску), належними відповідачами у даній справі щодо вимоги про звільнення майна з під арешту є саме Товариство з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття та Головне управління ДФС у Закарпатській області, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо відповідного майна.

З врахуванням вищенаведених обставин у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, заявлених до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю Комплекс Закарпаття та Головного управління ДФС у Закарпатській області, та звільнення з під арешту майна (предмету іпотеки) господарського корпусу літ. Г, розташованого за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить на праві власності ТОВ "Комплекс "Закарпаття", переданого в іпотеку ТОВ "МСБУД, на яке накладено арешти Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 26.01.2015 року (номер запису про обтяження: 87248877), постановою про арешт майна боржника № 53392651 від 28.03.2017 року (номер запису про обтяження: 19671040), постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 7-56618591 від 04.07.2018 року (номер запису про обтяження: 26933382).

Позовні вимоги до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 1 921 грн. судового збору, який покладається на відповідачів ТОВ "Комплекс "Закарпаття" та Головне управління ДФС у Закарпатській області у рівних частинах (по 960 грн. 50 коп.).

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Закарпаття" та Головного управління ДФС у Закарпатській області задоволити повністю.

2. Звільнити з під арешту майно господарський корпус літ. Г, розташований за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, площа Кирила і Мефодія, будинок 5, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Закарпаття", 88000, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 33331628), переданий в іпотеку Товариству з обмеженою відповідальністю "МСБУД, 88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8, кв. 1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 35561312), на яке накладено арешти Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 26.01.2015 року (номер запису про обтяження: 87248877), постановою про арешт майна боржника № 53392651 від 28.03.2017 року (номер запису про обтяження: 19671040), постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 7-56618591 від 04.07.2018 року (номер запису про обтяження: 26933382).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс "Закарпаття" 88000, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, 5 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 33331628) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСБУД, 88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8, кв. 1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 35561312) суму 960 (Дев`ятсот шістдесят гривень) 50 коп. грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, 88000, м. Ужгород, вул. Волошина, 52 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39393632) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МСБУД, 88000, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 8, кв. 1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 35561312) суму 960 (Дев`ятсот шістдесят гривень) 50 коп. грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. У позові до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) відмовити.

6. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

7. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 30.04.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.