СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2021 р. Справа № 922/3115/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі судового засідання: Семенові О.Є.

За участю представників сторін:

від позивача: Судаков Д.О. - посвідчення №1797, Положення, витяг з ЄДРЮФОГФ

від відповідача-1: Гриценко Д.В. довіреність №01/04/21-Д від 01.04.2021

від відповідача-2: Моргун Н.І. ордер ДН №057916 від 09.11.2020

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ", м. Харків (вх. 790 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 (повний текст складено 22.02.2021) у справі № 922/3115/20 (суддя Калантай М.В.),

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт", м. Дніпро,

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ", м. Харків,

про стягнення 872479,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в загальній сумі 872479,87 грн., а саме: 716847,95 грн. з першого відповідача та 155631,92грн. з другого відповідача.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20: позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на користь Харківської міської ради 155631,92 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2334,48грн. судового збору; закрито провадження у справі в частини вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" на користь Харківської міської ради 716847,95грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" на користь Харківської міської ради 10752,72 грн. судового збору.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 в частині стягнення з другого відповідача 22803,80 грн. безпідставно збережених коштів та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- апелянт не погоджується із висновком суду про неможливість зарахування сплаченої суми земельного податку, вважає його несправедливим, прийнятим із порушенням норм процесуального права, оскільки судом безпідставно не враховано платежів зі сплати земельного податку на суму 22 803,80 грн., з яких 18 162,00 грн. - сплачена сума земельного податку, 4641,80 грн. переплата з орендної плати за землю;

- плата за землю, як у формі орендної плати, так і земельного податку, зараховуються до єдиного місцевого бюджету, і є складовими одного платежу плати за землю. А тому, з метою уникнення подвійного стягнення такої плати за землю, необхідно враховувати сплачену суму земельного податку.

- апелянт вважає несправедливим врахування позивачем сплаченої суми земельного податку ТОВ «Істрейт» та неврахування суми сплаченого податку ТОВ «ОВБ».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2021, сформовано колегію суддів у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Бородіна Л.І., Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.04.2021: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі № 922/3115/20; призначено справу до розгляду на "28" квітня 2021 р. о 14:15 годині.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021: задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Судове засідання у справі №922/3115/20, призначене на 28.04.2021 о 14:15 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами суду за допомогою програми Easycon.

Судове засідання 28.04.2021 відбувалось в режимі відеоконференції за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт".

Позивач в судовому засіданні 28.04.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині законним та таким, що підлягає залишенню без змін, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідач-1 в судовому засіданні 28.04.2021 обґрунтованих пояснень з приводу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" не надав, її вирішення залишив на розгляд суду. Разом з тим, вважає рішення суду першої інстанції незаконним в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" судового збору в розмірі 10752,72грн., з огляду на закриття провадження у справі.

Відповідач-2 в судовому засіданні 28.04.2021 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню в оскаржуваній частині.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2020 № 225123890 речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :14:007:0020 площею 0,2219га по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові припинено 11.09.2018.

Земельна ділянка з кадастровим номером :14:007:0020 площею 0,2219 га по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові повернута до земель запасу міста на підставі акту-приймання передачі земельної ділянки до земель запасу міста від 27.08.2018 № 182/18.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2020 № 225125054 право власності зареєстровано наступним чином:

- право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-22 площею 787,6 кв.м., 2-го поверху № 24 площею 15,2 кв.м. (загальна площа 802,8 кв.м.) в літ."Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові з 13.08.2014 зареєстроване за TOB "Істрейт" на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2014 № 1301;

- право власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 23 площею 170кв.м. в літ. "Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові з 14.05.2014 зареєстроване за TOB "ОВБ" на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.2014 № 21884564.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2020 №НВ-020 земельна ділянка площею 0,2219 га з кадастровим номером :14:007:0020 по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові знаходиться у комунальній власності. Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 12.05.2005.

Відповідно до вищевказаного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером :14:007:0020 має категорію земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для завершення будівництва об`єкту незавершеного будівництва під торговельний центр.

Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 02.04.2014 № ХК 69 будівля площею 972,8 кв.м. (літ. "Щ-1-2"), по вул.Драгомирівській, 2 у м. Харкові вважається закінченим будівництвом об`єктом готовим до експлуатації.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав у період з 01.10.2018 по 31.08.2020 на земельну ділянку по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,2219 га з кадастровим номером :14:007:0020 по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 23.09.2020 проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що TOB "Істрейт" та TOB "ОВБ" з 11.09.2018 використовують земельну ділянку з кадастровим номером :14:007:0020 по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Щ-1-2" без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові (кадастровий номер :14:007:0020) від 18.06.2020 № 4478, виданий Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, площа вказаної земельної ділянки складає 0,2219 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 8 559 621 грн.

У своєму позові позивач вказує, що відповідачі, в період з 01.10.2018 по 31.08.2020 не сплачували за користування земельною ділянкою по вул.Драгомирівській, 2 у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, а саме: ТОВ "Істрейт" - 716847,95грн., ТОВ "ОВБ" - 155631,92грн.

Вищевказані суми безпідставно збережених коштів були розраховані Харківською міською радою пропорційно до площі нерухомого майна, що належить на праві власності відповідачам та використовується останніми.

У зв`язку з наведеним, Харківська міська рада звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" в якому просила стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в загальній сумі 872479,87грн., а саме: 716847,95грн. з першого відповідача та 155631,92грн. з другого відповідача.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20: позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на користь Харківської міської ради 155631,92 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2334,48грн. судового збору; закрито провадження у справі в частини вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" на користь Харківської міської ради 716847,95грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" на користь Харківської міської ради 10752,72 грн. судового збору.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" оскаржує рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 виключно в частині стягнення з другого відповідача 22803,80 грн. безпідставно збережених коштів.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Безоплатне користування земельними ділянками не допускається.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач-2 не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Як вже зазначалось вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" є власником нежитлового приміщення 1-го поверху № 23 площею 170кв.м. в літ. "Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові з 14.05.2014.

Із матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ", набувши у власність вищевказане нежитлове приміщення, не оформило документально за собою право користування земельною ділянкою кадастровий №:14:007:0020, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно.

Згідно статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.06.2020 №4478 кадастровий №:14:007:0020, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 8 559 621,00 грн. та коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у значенні Кф 3,00.

Із витягу з Державного земельного кадастру від 01.07.2020 №НВ-020 вбачається, що державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,2219 га, яка знаходиться по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові, проведено 12.05.2005, присвоєно кадастровий номер :14:007:0020 та внесено до Державного земельного кадастру, у зв`язку із чим остання є сформованою як об`єкт цивільних прав.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" документально не оформило користування вищевказаною земельною ділянкою на момент звернення Харківської міської ради із позовом.

Судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що діючим законодавством України закріплено принцип цілісності земельної ділянки із будівлею, яка на ній розташована, що означає неможливість користування відповідним нерухомим майном без користування земельною ділянкою, яка знаходиться під таким майном.

Зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" є власником нежитлового приміщення 1-го поверху № 23 площею 170кв.м. в літ. "Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові, зазначена обставина свідчить про безпосереднє використання відповідачем-2 земельної ділянки під вказаною будівлею та ділянкою, яка необхідна для обслуговування відповідного нерухомого майна.

Крім того, факт використання земельної ділянки кадастровий №:14:007:0020 без оформленого права власності/користування та без державної реєстрації цих прав, підтверджується актом обстеження земельної ділянки, складеного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради від 23.09.2020, який є належним та допустимим доказом на підтвердження вищевказаних обставин.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" в заявлений позивачем період з 01.10.2018 по 31.08.2020 використовувало земельну ділянку кадастровий №:14:007:0020 без укладення договору оренди землі та не сплачуючи орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшило свої доходи, а Харківська міська рада (потерпілий) втратила належне йому майно (кошти від орендної плати).

Перевіривши розрахунок суми позову, судова колегія апеляційного зазначає, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає положенням діючого земельного законодавства, актам органу місцевого самоврядування та вихідним даним, які потрібні для розрахунку суми безпідставно збережених коштів.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати.

Разом з тим, апеляційний господарський суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у сумі 155 631,92 грн., оскільки судом не було враховано розмір, сплаченого відповідачем-2, земельного податку.

Так, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" було зазначено про сплату 18 162,00 грн. земельного податку за користування земельною ділянкою кадастровий №:14:007:0020 на підтвердження чого було надано наступні платіжні доручення:

- №204 від 04.11.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за жовтень 2020»;

- №200 від 05.10.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за вересень 2020»;

- №198 від 18.09.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за серпень 2020»;

- №192 від 15.07.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за червень 2020»;

- №197 від 19.08.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за липень 2020»;

- №173 від 28.04.2020 на суму 1100 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за квітень 2020»;

- №169 від 20.03.2020 на суму 1200 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за лютий-березень 2020»;

- №160 від 03.02.2020 на суму 2000 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за січень-лютий 2020»;

- №151 від 16.12.2019 на суму 2600 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за жовтень-грудень 2019»;

- №126 від 17.07.2019 на суму 881 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за червень 2019»;

- №144 від 29.10.2019 на суму 1700 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за вересень 2019»;

- №125 від 27.06.2019 на суму 881 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за травень 2019»;

- №122 від 30.05.2019 на суму 2000 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за квітень 2019»;

- №107 від 30.01.2019 на суму 300 грн., призначення платежу: «сплата земельного податку за грудень 2018».

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" зазначає про наявність переплати зі сплати орендної плати в розмірі 4641,80 грн., яку апелянт згідно листа від 10.01.2019 просив ГУ ДФС у Харківській області зарахувати на рахунок земельного податку з юридичних осіб.

Харківська міська рада, заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, зазначила, що надані платіжні доручення не містять інформацію за користування якою конкретною земельною ділянкою сплачені відповідні кошти, оскільки в платіжних дорученнях не зазначена адреса, площа, кадастровий номер. За таких обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати земельного податку саме за користування апелянтом земельною ділянкою кадастровий №:14:007:0020.

Судова колегія відхиляє вищевказані доводи Харківської міської ради, зважаючи на наступне:

- в процесі розгляду справи в суді першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" було зазначено, що останнє є власником нерухомого майна - нежитлового приміщення 1-го поверху № 23 площею 170кв.м. в літ. "Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові. Інших об`єктів, в тому числі земельних ділянок, Товариство не має, на підтвердження чого надало відповідну довідку;

- апеляційним господарським судом в процесі підготовки справи до розгляду було здійснено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за результатом якого було сформовано інформаційні довідки №254538225 та №254538430 від 27.04.2021.

Згідно вищевказаних довідок у Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" відсутнє право власності на будь-яке інше нерухоме майно, крім права власності на нежитлове приміщення 1-го поверху № 23 площею 170кв.м. в літ. "Щ-1-2" по вул. Драгомирівській, 2 у м. Харкові;

- приймаючи до уваги той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" не має у власності будь-якого іншого нерухомого майна, ніж того, що знаходиться на спірній земельній ділянці, сплата земельного податку відповідачем-2 згідно вищевказаних платіжних доручень була здійснена саме за користування земельною ділянкою по вул. Драгомирівській, 2 кадастровий №:14:007:0020;

- в матеріалах справи наявні податкові декларації за 2018-2020 роки про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" земельного податку та орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий №:14:007:0020, в яких зазначено відповідний кадастровий номер, площу земельної ділянки в розмірі 170 кв.м. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_1 від 20.05.2014, яке відповідає правовстановлюючим документам апелянта;

- Харківською міською радою не спростовано належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України факту сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" земельного податку за спірну земельну ділянку або ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету.

Із врахуванням вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що надані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" платіжні доручення є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, які свідчать про сплату останнім земельного податку в розмірі 18 162 грн.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, Харківська міська рада під час звернення до суду із позовом просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" 155631,92 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.10.2018 по 31.08.2020.

В той же час, надані Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" платіжні доручення №204 від 04.11.2020 на суму 1100 грн. та №200 від 05.10.2020 на суму 1100 грн. свідчать про сплату відповідачем-2 земельного податку за вересень-жовтень 2020 року, які не входять до заявленого позивачем періоду.

Зважаючи на вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" за період з 01.10.2018 по 31.08.2020 було сплачено земельний податок за користування земельною ділянкою в розмірі 15 962 грн.

Що стосується посилань Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на наявність переплати зі сплати орендної плати в розмірі 4641,80 грн., яку апелянт згідно листа від 10.01.2019 просив ГУ ДФС у Харківській області зарахувати на рахунок земельного податку з юридичних осіб, судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що вказаний лист не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, який підтверджує наявність вищевказаної переплати. Інших доказів на підтвердження зазначеної обставини, Товариством з обмеженою відповідальністю "ОВБ" не надано.

При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що в разі наявності переплати зі сплати орендної плати в розмірі 4641,80 грн. за користування земельною ділянкою по вул. Драгомирівській, 2 кадастровий №:14:007:0020, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ" не позбавлене можливості самостійно врегулювати із податковим органом питання щодо зарахування вищевказаної суми в якості плати за землю за майбутні періоди.

Враховуючи наведене, позовні вимоги Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" підлягають частковому задоволенню на суму 139 669,92 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Усні доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт" щодо незаконності рішення суду першої інстанції в частині стягнення з останнього на користь Харківської міської ради судового збору в розмірі 10752,72грн., не приймаються колегією суддів апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Істрейт" не подавалось апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20, у зв`язку із чим в силу положень ст.269 ГПК України рішення суду першої інстанції не переглядається в частині вищевказаних усних доводів відповідача-1;

- в силу положень ст.ст.129-130 ГПК України місцевий господарський суд правомірно поклав судові витрати зі сплати судового збору на Товариство з обмеженою відповідальністю "Істрейт" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ОВБ". При цьому, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що спір в даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідачів, які виявились у збережені безпідставно набутих грошових коштів у вигляді орендної плати.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 підлягає скасуванню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" 15 962,00 грн. із прийняттям нового рішення про стягнення з останнього 139 669,92 грн.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 15 962,00 грн. і прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в зазначеній частині.

Абзац 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" (61153, м.Харків, пр.Ювілейний, буд.42, кв.186, код 37999110) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) 139 669,92 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 2095,05 грн. судового збору за подання позовної заяви».

В залишковій оскаржуваній частині рішення Господарського суду Харківської області від 10.02.2021 у справі №922/3115/20 залишити без змін.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВБ" (61153, м.Харків, пр.Ювілейний, буд.42, кв.186, код 37999110) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 207,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза

(Повний текст постанови складено 30.04.2021 року).