РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.04.2021Справа № 910/1648/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп»

до державної установи «Інститут охорони ґрунтів України»

про стягнення 60239,69 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» до державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» про стягнення 60239,69 грн, з яких: 51033,83 грн боргу, 7672,11 грн пені, 1533,75 грн. 3% річних.

Суд своєю ухвалою від 10.02.2021 відкрив провадження у справі № 910/1648/21, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплатив за поставлений позивачем природний газ за договором постачання природного газу № 07-28/01/2019-2 від 28.01.2019 (акти приймання-передачі природного газу № 4 від 31.12.2019 на суму 34420,37 грн, № 1 від 31.01.2020 на суму 16613,46 грн).

Відповідач у поданому суду відзиві відхилив позовні вимоги в частині 7672,11 грн пені, 1533,75 грн. 3% річних. Відповідач зазначив, що фінансується з Державного бюджету України і не міг своєчасно розрахуватися за актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2019 у зв`язку з закінченням бюджетного року.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що відсутність фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що у додатковій угоді № 5 до Договору постачання природного газу № 07-28/01/2019-2 від 28.01.2019 сторони погодилися збільшити вартість договору на суму 16129,51 грн, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, а згідно з актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2020 відповідач спожив газу на суму 16613,46 грн.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.01.2019 державна установа «Інститут охорони ґрунтів України» (споживач) та товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» (постачальник) уклали договір постачання природного газу № 07-28/01/2019-2 від (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачу газ природний, скраплений або в газоподібному стані - за кодом ДК 021:2015-09120000-6, (газове паливо), в 2019 році, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору плановий обсяг природного газу на 2019 рік складає 14500 куб.м, у тому числі за місяцями та кварталами вказаних в розподільній таблиці планового споживання товару, що є додатком до цього договору (додаток № 1).

Фактичний обсяг поставки товару за цим Договором визначається на підставі актів прийому-передачі товару, які підписуються уповноваженими представниками обох сторін по закінченню місяця поставки, але не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця наступного за звітним (п. 2.3 Договору).

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Договору оплата за товар проводиться споживачем на підставі акту виконаних робіт (за звітний місяць) до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Додатковими угодами сторони внесли зміни щодо строку дії Договору, його ціни.

Позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 51033,83 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу № 4 від 31.12.2019 на суму 34420,37 грн, № 1 від 31.01.2020 на суму 16613,46 грн.

Відповідач за газ не сплатив.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт порушення відповідачем зобов`язання на суму 51033,83 грн належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на закінчення бюджетного 2019 року та початок бюджетного 2020 року, оскільки відсутність коштів не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України та обставиною звільнення сторони від виконання своїх зобов`язань.

Згідно з ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446).

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

За розрахунком позивача, прийнятим судом як вірний, з відповідача підлягає стягненню 1533,75 грн 3% річних.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 7672,11 грн пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою притриманням, завдатком. У свою чергу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Законом передбачена обов`язкова письмова форма правочину щодо забезпечення виконання зобов`язань (ч. 1 ст. 547 ЦК України), наслідком недодержання якої є нікчемність правочину (ч. 2 ст. 547 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України).

Оскільки сторонами не додержані вимоги закону щодо письмової форми пені, підстави для її стягнення відсутні.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 51033,83 грн боргу, 1533,75 грн. 3% річних, а загалом 52567,58 грн. Суд відмовляє частині стягнення 7672,11 грн пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» до державної установи «Інститут охорони ґрунтів України».

Стягнути з державної установи «Інститут охорони ґрунтів України» (вул. О. Теліги, 8, м. Київ, 04112, код 25835792) на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджі трейд груп» (вул. Івана Мазепи, 6, м. Київ, 01010, код 36716332) 51033,83 грн боргу, 1533,75 грн. 3% річних, 1980,89 грн судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун