РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021Справа № 910/16869/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ципки А.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "АрселорМіттал Берислав"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна служба геології та надр України

про визнання рішення недійсним

Представники:

від позивача: Касьян М.С.

від відповідача: Атаманюк Г.В.

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Арселорміттал Берислав» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання рішення недійсним.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при прийнятті оспорюваного рішення Антимонопольний комітет України не перевірив наявності в діях Державної служби геології та надр України ознак недобросовісної конкуренції та не виконав покладених на нього завдань, що призвело до ухвалення рішення, яке порушує вимоги законодавства та права позивача, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України про відмову у розгляді справи за заявою АТ «Арселорміттал Берислав», оформлене листом від 21.08.2020 № 130-26.13/08-11536.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 суд ухвалив: позовну заяву Акціонерного товариства «Арселорміттал Берислав» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати до суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; надати докази, які підтверджують направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками, а саме опис вкладення у цінний лист; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

19.11.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Враховуючи, що оскаржуване рішення стосується відмови у розгляді справи за заявою Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Берислав" № 351 від 27.11.2019 щодо дотримання Державною службою геології та надр України законодавства про захист економічної конкуренції під час державної реєстрації та обліку робіт і досліджень, пов`язаних з геологічним вивченням надр та розширенні меж ділянки надр за чинним спеціальним дозволом на користування надрами, у даній справі будуть досліджуватися обставини, що можуть вплинути на права і обов`язки Державної служби геології та надр України, відтак, суд дійшов висновку щодо необхідності залучення вказаної особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 15.12.2020; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державну службу геології та надр України.

07.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У підготовче засідання 15.12.2020 прибув представник відповідача. Представники позивача та третьої особи в підготовче засідання не прибули.

Відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду у підготовчому засіданні 15.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 09.02.2021.

21.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подачу відзиву.

31.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

18.01.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У підготовче засідання 09.02.2021 прибув представник відповідача. Представники позивача та третьої особи в підготовче засідання не прибули.

У підготовчому засіданні 09.02.2021 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

За наслідками підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2021.

У судове засідання 16.03.2021 прибув представник відповідача. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не прибули.

У судовому засіданні оголошено перерву до 30.03.2021.

У судове засідання 30.03.2021 прибули представники сторін. Представники третьої особи в судове засідання не прибули.

У судовому засіданні оголошено перерву до 20.04.2021.

16.04.2021 електронною поштою до суду від позивача надійшло клопотання (яке не скріплене електронним цифровим підписом) про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.04.2021 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 клопотання Акціонерного товариства "АрселорМіттал Берислав" про участь у судовому засіданні, призначеному на 20.04.2021 в режимі відеоконференції у справі № 910/16869/20, яке 16.04.2021 електронною поштою надійшло до суду, повернуто заявнику без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

У судове засідання 20.04.2021 прибули представники сторін. Представники третьої особи в судове засідання не прибули.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 20.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

Положеннями ст. 7 та ст. 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, що Комітет має повноваження, зокрема, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції рішення за заявами і справами. Державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи. Відповідно до пункту 20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджених розпорядженням Комітету від 19 квітня 1994 року № 5, у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений відмовляє у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

Законом України «Про захист економічної конкуренції», який визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин, саме і встановлено інший порядок судового вирішення спорів за участю органів Комітету.

Зокрема, положеннями частини першої статті 60 цього Закону передбачено право заявника, відповідача, третьої особи оскаржити рішення органів Комітету повністю або частково саме до господарського суду.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 39 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Виходячи із системного тлумачення положень статті 7, 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та пункту 20 Правил розгляду справ, суд приходить до висновку, що відмова Комітету в розгляді справи є рішенням Комітету, оформленим не розпорядженням, а листом. Отже, таке рішення може бути оскаржене заявником у господарському суді.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «АрселорМіттал Берислав» звернулося з заявою до Антимонопольного комітету України про вжиття заходів по припиненню незаконних дій Державної служби геології та надр України та притягнення до відповідальності за недобросовісну конкуренцію винних осіб.

Листом Антимонопольного комітету України від 05.11.2019 № 130-293/08- 14329 заяву позивача залишено без руху на надано 10 днів для усунення порушень та вказано, що у разі надходження до Комітету заяви, відповідно до Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, вона буде прийнята до розгляду.

Позивач на усунення порушень в рамках встановленого строку направив до відповідача уточнену заяву (№ 351 від 27.11.2019) супровідним листом від 27 листопада 2019 року № 350.

Листом від 21.12.2019 № 130- 26.13/08-17054 Комітет повідомив позивача про продовження строку розгляду заяви на 60 календарних днів.

Листом від 02.03.2020 № 130-26.13/08-3109 позивача повідомлено, що Комітетом проведено розслідування щодо дотримання Держгеонадрами законодавства про захист економічної конкуренції. 17 січня 2020 року в Комітеті проведено робочу зустріч з представниками Держгеонадра. За результатами було направлено повторні вимоги на отримання інформації/пояснень від Держгеонадр та ДНВП «Геоінформ». У зв`язку з відсутністю інформації від Держгеонадра, Комітет не може дійти висновків про наявність/відсутність в діях Держгеонадра ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Разом з тим, АМКУ за власною ініціативою продовжується перевірка. Про результати перевірки товариство буде повідомлено додатково.

Листом № 130-26.13/08-11536 від 21.08.2020 «Про результати розгляду заяви» Комітет відмовив ПАТ «АрселорМіттал Берислав» у розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що при прийнятті оспорюваного рішення Антимонопольний комітет України не перевірив наявності в діях Державної служби геології та надр України ознак недобросовісної конкуренції та не виконав покладених на нього завдань, що призвело до ухвалення рішення, яке порушує вимоги законодавства та права позивача, з огляду на що позивач просить суд визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України про відмову у розгляді справи за заявою АТ «Арселорміттал Берислав», оформлене листом від 21.08.2020 № 130-26.13/08-11536.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що у даному випадку відсутні підстави для застосування статті 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»; у діях Державної служби геології та надр України не встановлено ознак, які б свідчили про порушення саме законодавства про захист економічної конкуренції, тому Комітетом правомірно відмовлено АТ «Арселорміттал Берислав» у розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У силу приписів ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Правилами розгляду справ встановлено, що вони визначають окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції органами Комітету відповідно до законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», «Про Антимонопольний комітет України» та встановлюють порядок перевірки та перегляду рішень органів Комітету в цих справах і діють до прийняття відповідних актів законодавства.

Відповідно до пункту 19 Правил розгляду справ заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику.

Пунктом 20 Правил розгляду справ передбачено, що в разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

Так, Комітетом в межах розгляду появи позивача було встановлено наступні обставини.

У 2019 році для проведення державної реєстрації РДГНВ ділянки Архангельська 1 Старосільського родовища у Високопільському районі Херсонської області неодноразово подавали заяви ПАТ «АрселорМіттал Берислав» (№ 122 від 30.04.2019 (вх. № 10044/02/10-19 від 06.05.2019), № 166 від 04.06.2019 (вх. № 12049/02/10-19 від 06.06.2019)) та ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» (б/н від 25.04.2019 (вх. № 9752/02/10-19 від 25.04.2019), № 27/1 від 27.06.2019 (вх. № 13416/02/10-19 від 01.07.2019)). Держгеонадра двічі повертало зазначеним суб`єктам господарювання документи для опрацювання.

Після доопрацювань та виправлень ПАТ «АрселорМіттал Берислав» листом № 211 від 24.07.2019 (вх. № 15210/02/10-19 від 29.07.2019) втретє звернулося до Держгеонадра з метою державної реєстрації форми № 3-гр. При цьому, як зазначає Держгеонадра, поданий цим листом пакет документів ПАТ «АрселорМіттал Берислав» відповідав всім вимогам для подальшої державної реєстрації форми № 3-гр.

Однак, Держгеонадра повернуло ПАТ «АрселорМіттал Берислав» пакет документів листом від 02.09.2019 без розгляду у зв`язку з тим, що зазначена у заяві ділянка надр перетинається з ділянкою, на яку вже зареєстровано перелік робіт.

Форму № 3-гр було зареєстровано 14.08.2019 за № У-19-327/1 за заявою ТОВ «Майнінг Індастрі Груп», яка після доопрацювань та внесення змін була надіслана товариством листом № 30/1 від 09.08.2019 (вх. № 16077/02/10-19 від 09.08.2019).

Тобто, Держгеонадра при розгляді заяв ПАТ «АрселорМіттал Берислав» та ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» для реєстрації форми 3-гр не було дотримано принципу черговості та зареєстровано форму № 3-гр ТОВ «Майнінг Індастрі Груп», яке подало заяву пізніше, ніж ПАТ «АрселорМіттал Берислав».

Так, Держгеонадра в частині пояснень, чому форму № 3-гр за № У-19-327/1 було зареєстровано саме ТОВ «Майнінг Індастрі Груп», заява якого надійшла і була зареєстрована пізніше (09.08.2019), ніж заява ПАТ «АрселорМіттал Берислав» (29.07.2019) зазначає:

«...Враховуючи велике навантаження ДНВП «Геоінформ України», технічне оснащення підприємства, матеріали опрацьовуються в терміни, достатні для забезпечення їх якісного опрацювання… порушення черговості розгляду матеріалів виникло у зв`язку з присутністю людського фактору та великого навантаження при опрацюванні заяв щодо реєстрації РДГВН на всіх його етапах...».

Також, недотримання терміну, встановленого пунктом 3.6 Порядку державної реєстрації РДГВН частково пояснюється тим, що відповідно до окремого доручення Держгеонадра від 05.12.2013 № 07-ОД на ДНВП «Геоінформ України» покладено проведення державної реєстрації РДГВН відповідно до Порядку державної реєстрації РДГВН.

Як зазначає Держгеонадра, станом на дату залишення заяви позивача без розгляду, відсутні нормативні документи, які б регламентували порядок розгляду заяв для проведення державної реєстрації РДГНВ. Проте розгляд поданих матеріалів для проведення державної реєстрації РДГНВ Держгеонадра проводиться з дотриманням черговості надходження пакетів документів.

Під час подання заяв про реєстрацію форм 3-гр (2019 рік) до Держгеонадра, ПАТ «АрселорМіттал Берислав» і ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» керувалися Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 (далі - Порядок надання спецдозволів) в останній на той момент редакції від 18.12.2018.

Згідно п.п.1 п.8 цього Порядку надання спецдозволів, без проведення аукціону дозвіл надається у разі:

видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а також видобування корисних копалин (для нафтогазоносних надр на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.

ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» станом на кінець лютого 2020 року не подавало заяв на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків ділянки Архангельська 1 (Західна частина) Старосільського родовища у Високопільському районі Херсонської області.

За даними із Переліку наданих спеціальних дозволів на користування надрами (в тому числі за станом: дійсний, недійсний, анульований, дію тимчасово призупинено), розміщеного за посилання http://geoinf.kiev.ua/specdozvoli/ на офіційному сайті Держгеонадра за критеріями пошуку: «Місцезнаходження об`єкту ліцензування» (Херсонська область), «Код ЄДРПОУ» (42952120 ТОВ «Майнінг Індастрі Груп») та «Рік надання спецдозволу» (2019-2020), на дату підготовки відповіді, у ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами ділянки Архангельська 1 (Західна частина) Старосільського родовища вапняків у Високопільському районі Херсонської області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. № 124 внесено зміни до Порядку надання спецдозволів та викладено Порядок у новій редакції.

Так, згідно з п.п. 1 п. 8 Порядку надання спецдозволів (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. № 124), без проведення аукціону дозвіл надається у разі:

видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів.

Отже, зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 р. № 124 до Порядку надання спецдозволів виключають можливість отримання ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, а саме: на підставі апробації та затвердження запасів корисних копалин ділянки Архангельська 1 (Західна частина) Старосільського родовища у Державній комісії України по запасам корисних копалин.

Таким чином, дії Держгеонадра, що полягали у фактичному недотриманні черговості під час реєстрації форма 3-гр ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» та поверненні документів без реєстрації форми 3-гр ПАТ «АрселорМіттал Берислав» не мали суттєвого впливу на конкуренцію на ринку виробництва вапна та флюсової сировини на території Високопільського району Херсонської області з огляду на відсутність у ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» належним чином оформленого спеціального дозволу на користування надрами, видачі якого передує саме реєстрація форми 3-гр.

Отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків ділянки Архангельська 1 (Західна частина) Старосільського родовища у Високопільському районі Херсонської області буде проводитись на підставі результатів аукціонів, державна реєстрація РДГВН, за результатом якої ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» отримало форму 3-гр № У-19-327/1, тому не надає зазначеному товариству жодних переваг/преференцій.

Відтак, зазначені вище дії Держгеонадра не вплинули на конкурентне становище ТОВ «Майнінг Індастрі Груп» у вигляді надання йому переваг/преференцій, зокрема щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону у порівняні з ПАТ «АрселорМіттал Берислав» та іншими учасниками ринку виробництва вапна та флюсової сировини на території Високопільського району Херсонської області.

У зв`язку з викладеним, за результатами аналізу отриманих матеріалів Комітетом, у діях Держгеонадра не було встановлено ознак, які б свідчили про порушення саме законодавства про захист економічної конкуренції під час державної реєстрації та обліку робіт і досліджень, пов`язаних з геологічним вивченням надр та розширенні меж ділянки надр за чинним спеціальним дозволом на користування надрами.

Частиною першою статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

При цьому, преамбулою Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачено, що цей Закон визначає правові засади захисту суб`єктів господарювання і споживачів від недобросовісної конкуренції.

Недобросовісною конкуренцією відповідно до статті 1 вказаного закону є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» досягненням неправомірних переваг у конкуренції є отримання таких відносно іншого суб`єкта господарювання шляхом порушення чинного законодавства, яке підтверджено рішенням органу державної влади, органу місцевого самоврядування, наділеного відповідною компетенцією.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами Комітету щодо того, що стаття 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» застосовується до суб`єктів господарювання, які перебувають у конкурентних відносинах, в яких один із них отримав переваги внаслідок порушення певних актів законодавства, що підтверджено компетентним органом влади, який здійснює державний контроль у цій сфері правовідносин. В інших випадках вказана норма виходячи з її змісту застосуванню не підлягає.

Більше того, подібних висновків щодо застосування статті 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 19 липня 2016 року у справі № 926/1778/15 та від 7 лютого 2017 року у справі № 926/1778/15.

Поряд з цим, АТ «АрселорМіттал Берислав не є конкурентом Державної служби геології та надр України, а будь-які рішення органів влади щодо порушення останнім норм чинного законодавства також не приймались, тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин статті 15 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд зазначає, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що у прийнятті рішення, яке оформлене листом від 21.08.2020 № 130-26.13/08-11536 Комітет діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.04.2021

Суддя Ю.В. Картавцева