ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Справа № 906/371/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Маціщук А.В.

судді Петухов М.Г.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: Шульга О.А. адвокат

відповідача: не з"явився

третьої особи: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 (повний текст складено 04 лютого 2021 року, суддя Соловей Л.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця"

до Коростишівської міської ради

за участю у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро"

про визнання незаконним та скасування рішення Коростишівської міської ради №930 від 21 січня 2020 року

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Коростишівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Коростишівської міської ради № 930 від 21.01.20.

2. В обґрунтування позовної заяви ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" посилається на те, що рішенням Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" передано 199 земельних ділянок в оренду ТОВ "Щигліївка Агро", з яких 80 земельних ділянок без зазначення кадастрових номерів, що є грубим порушенням вимог частини 5 статті 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр". Крім того, оспорюваним рішенням ради були передані земельні ділянки в порядку управління спадщиною без вчинення будь-яких дій з боку відповідача щодо встановлення та перевірки належності земельних ділянок до складу спадкового майна та щодо того, що власники земельних ділянок померли, чим було порушено приписи частини 5 статті 4 Закону України "Про оренду землі".

3. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг" Хортиця" до Коростишівської міської ради відмовлено повністю.

4. Рішення господарського суду мотивоване тим, що земельні ділянки, що перебувають у приватній власності, не можуть бути передані в користування іншим громадянам чи юридичним особам на підставі рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а можуть бути передані в користування лише шляхом укладання договорів оренди землі з фізичними чи юридичними особами, у приватній власності, яких ці земельні ділянки перебувають, що додатково спростовує доводи позивача, що відповідач своїм рішенням №930 від 21.01.20 порушив право позивача володіти та користуватися земельними ділянками. Оскаржуване рішення не впливає на укладені позивачем договори оренди землі від 21.07.15 та 01.04.16, земельні ділянки за якими також внесено до списку (додатків до оскаржуваного рішення), оскільки рішення не містить жодних заборон у праві володіння та користування позивачем орендованими у фізичних осіб земельними ділянками на підставі цих договорів. Суд першої інстанції не прийняв до уваги доводи ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця", що до оскаржуваного рішення №930 від 21.01.20 включені дві земельні ділянки, власники яких живі та дві земельні ділянки, що перебувають в оренді у Приватного підприємства "Полісся", оскільки даний факт не порушує права позивача, а останній ненаділений повноваженнями щодо захисту прав ПП "Полісся" та власників земельних ділянок. Позивачем також не надано доказів на підтвердження існування обставин, які б зумовлювали наявність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду". Таким чином, станом на день звернення до суду права та законні інтереси позивача, внаслідок прийняття Коростишівською міською радою оскаржуваного рішення №930 від 21.01.20, не порушені.

ІІ. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

5. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 25.01.2021 у справі №906/371/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

6. Вважає, що оскаржуваним рішенням Коростишівської міської ради порушено права позивача, оскільки ТОВ «Агрохолдинг «Хортиця» претендувало, та подавало до винесення рішення відповідне клопотання, на отримання в оренду всіх переданих ТОВ «Щигліївка Агро» земельних ділянок, що підтверджується клопотанням 13.01.2020 року і відповіддю 18.01.2020 року першого заступника Коростишівського міського голови від 28.01.2020 про неможливість надання земельних ділянок ТОВ «Агрохолдинг «Хортиця» через надання їх в користування ТОВ «Щигліївка Агро», оспорюваним рішенням.

7. Скаржник зазначає, що у зв`язку порушенням закону Коростишівською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення, ТОВ «Агрохолдинг «Хортиця» було позбавлено можливості у законний спосіб отримати земельні ділянки в оренду в порядку управління спадщиною, і саме це і є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оскаржуване рішення на думку скаржника винесено з порушенням ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України, ч.5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», а також без перевірки підтвердження фактів смерті власника земельної ділянки та без підтвердження його відповідними документами, що підтверджується відповіддю Коростишівською міською радою за № 03-16/Ж-1358 від 05.08.2020 року.

8. В апеляційній скарзі позивач звертає увагу суду на те, що спірним рішенням, винесеним з порушенням закону, Коростишівська міська рада надала протиправну перевагу одному з суб`єктів господарювання, чим порушила права інших осіб які претендували на отримання вказаних земельних ділянок в законний спосіб, і вказані права беззаперечно можуть бути захищені в судовому порядку. А за викладених обставин Господарський суд Житомирської області своїм судовим рішенням фактично відмовив ТОВ «Агрохолдинг «Хортиця» у доступі до правосуддя.

ІІІ. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та заперечень інших учасників справи.

9. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" на рішення Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 та розгляд апеляційної скарги призначено на 21 квітня 2021 року.

10. 16 квітня 2021 року від Коростишівської міської ради на адресу суду надійшов відзив в якому просить суд залишити рішення Господарського суду Житомирської області від 25.01.2021 року без змін, а скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг Хортиця» без задоволення.

11. 16 квітня 2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" надійшов відзив в якому просить суд залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохолдинг «Хортиця» без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 25.01.2021 року по справі №906/371/20 без змін.

12. В судовому засіданні 21.04.2021 року адвокат Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" підтримав вимоги апеляційної скарги та надав суду відповідні пояснення. Просив суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 25.01.2021 у справі №906/371/20 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

13. В судове засідання 21.04.2021 року від Коростишівської міської ради з`явилась представник, що діє на підставі доручення, Лях Інна Миколаївна, проте не була допущена судом до розгляду апеляційної скарги з підстав відсутності відомостей в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які б засвідчували право представників на здійснення представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і представництва. Судовою колегією роз`яснено вказаному представнику відповідача, що наявне доручення без внесення відповідних відомостей до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не може бути належним документом, визначеним частиною четвертою статті 56 ГПК України, яким можливо підтвердити повноваження особи на самопредставництво. Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2020 року у справі №908/592/19.

14. В судове засідання 21.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" свого представника не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомили.

15. Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

16. Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

18. Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

19. Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро".

20. Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ІV. Мотивувальна частина постанови.

21. Заслухавши пояснення адвоката Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" в судовому засіданні 21.04.2021, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 залишити без змін, виходячи з наступного.

22. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" 13.01.2020 звернулося до міського голови Коростишівської міської ради з клопотанням про надання в користування на умовах оренди земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна згідно додатків, що додаються(а.с. 23-30 т.1).

23. Рішенням чергової 90 сесії 7 скликання Коростишівської міської ради від 21.01.2020 №930 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду", за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" від 10.12.19 №2, від 10.12.19 №3, від 10.12.19 №4, від 10.12.19 №6, від 10.12.19 №8, від 10.12.19 №10, від 10.12.19 №11, від 10.12.19 №13, від 11.12.19 №16, від 11.12.19 №18, від 11.12.19 №20, керуючись ст.269, 270, 274, 288 Податкового кодексу України, п.34 ст.26, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.5 ст.4, ч.6 ст.19 Закону України "Про оренду землі", ст.1285 Цивільного кодексу України", ст.12 Земельного кодексу України та враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, екології та природних ресурсів, вирішено:

1. Затвердити перелік ділянок, що входять до складу спадкового майна та які передаються в оренду згідно додатків №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10;

2. Зобов`язати ТОВ "Щигліївка Агро" замовити обмінні файли та нормативно-грошові оцінки земельних ділянок згідно додатків №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10;

3. Надати в оренду строком на 10 років, або до моменту реєстрації права власності на земельні ділянки за спадкоємцями, або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою, земельні ділянки, що входять до складу спадкового майна товариству з обмеженою відповідальністю "Щигліїка Агро" (), із визначенням відсотка орендної плати від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 10%;

4. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" на протязі 60 календарних днів з дня прийняття даного рішення укласти договори оренди земельних ділянок та провести їх державну реєстрацію у встановлений законодавством термін;

5. У разі невиконання пункту 2 та пункту 4 цього рішення - п.3 втрачає чинність. (а.с.11-22 т.1).

24. Листом від 28.01.2020 №03-27/220 Коростишівською міською радою надана відповідь ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" на подане 13.01.2020 клопотання, в якому рада повідомила, що вказані земельні ділянки відповідно до рішення ради від 21.01.2020 року №930 «Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду» передані в оренду ТОВ «Шигліївка Агро»(а.с. 31 т.1).

25. Позивач зазначає, що рішенням Коростишівської міської ради від 21.01.2020 №930 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" порушено права позивача, оскільки частина земельних ділянок, які передані в оренду ТОВ "Щигліївка Агро", перебували на момент прийняття оскаржуваного рішення в оренді у позивача. На підтвердження вказаних обставин позивачем додані договір оренди землі від 01.04.2016 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця"(а.с. 34-43 т.1) та договір оренди землі від 21.07.2015 року укладений між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця"(а.с.44-51 т.1).

26. Крім того, позивач зазначає, що ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" претендувало та подавало відповідне клопотання на отримання всіх переданих ТОВ "Щигліївка Агро" земельних ділянок. Також, всупереч ч.5 ст.16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" при винесенні оскаржуваного рішення передано в оренду земельні ділянки без зазначення кадастрових номерів у додатку 1 до рішення - 34 земельні ділянки, додатку 2 - 21 земельна ділянка, додатку 3 - 16 земельних ділянок, додатку 4 - 1 земельна ділянка, додаток 7 - 8 земельних ділянок.

27. Оспорюючи рішення Коростишівської міської ради, позивач, серед іншого, зазначив, що відповідачем передані земельні ділянки в порядку управління спадщиною взагалі за відсутності будь-яких дій з боку Коростишівської міської ради до встановлення та перевірки належності земельних ділянок, що були передані за оспорюваним рішенням №930 до складу спадкового майна, та про те, що власники земельних ділянок померли, а їх спадкоємці відсутні, не прийняли спадщину, відмовились від її прийняття, чи усунуті від спадкування. Більш того, власники земельних ділянок, зазначених у додатку №5 до рішення за номерами 15- ОСОБА_3 та за номером 29 ОСОБА_4 , на сьогоднішній день живі.

28. Позивач зазначає, що в порушення ч.6 ст.19 Закону України "Про оренду землі" були передані земельні ділянки, які вже перебувають в оренді у суб`єктів господарювання, а саме: пункт 1 в додатку 1, пункт 30 в додатку 2, пункт 17 в додатку 1 та пункт 6 в додатку 1.

Відповідно пункту 1 додатку 1 до рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 в управління спадщиною ТОВ "Щигліївка Агро" на території Щигліївського старостинського округу було передано земельну ділянку ОСОБА_1 , без зазначення кадастрового номера, площею 4,18 га., однак на дату винесення оскаржуваного рішення зареєстрований договір оренди земельної ділянки площею 4,1785 га. кадастровий номер :10:000:0008 між ОСОБА_5 та ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця", що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с. 32-39 т.1).

Згідно пункту 30 додатку 2 до рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 в управління спадщиною ТОВ "Щигліївка Агро" на території Стрижівського старостинського округу було передано земельну ділянку ОСОБА_6 без зазначення кадастрового номеру площею 3,422га, номер земельної ділянки - 180 . Право власності на земельну ділянку площею 3,4230 га. на день винесення оспорюваного рішення належало ОСОБА_2 , на теперішній час дана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця", дані обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно(а.с.49-50 т.1).

Відповідно до пункту 17 додатку 1 до рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 в управління спадщиною ТОВ "Щигліївка Агро" на території Щигліївського старостинського округу передано земельну ділянку ОСОБА_7 , кадастровий номер :13:000:0046 площею 3,2007га, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.01.20 ОСОБА_8 успадкував земельну ділянку з зазначеним номером, яка на даний час перебуває в оренді Приватного підприємства "Полісся", що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором оренди землі(а.с. 52-63 т.1).

Згідно пункту 6 додатку 1 до рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.20 в управління спадщиною ТОВ "Щигліївка Агро" на території Щигліївського старостинського округу передано земельну ділянку ОСОБА_9 , без зазначення кадастрового номеру площею 3,61га. Право власності на вказану земельну ділянку площею 3,6124 належало ОСОБА_9 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №120644, кадастровий номер :08:000:0032, разом з тим, відповідно до запису, внесеного 08.06.11 до вказаного держаного акту державним нотаріусом Коростишівської державної нотаріальної контори за реєстровим номером №2-709, видано свідоцтво про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на цю земельну ділянку переходить до ОСОБА_10 , вказана земельна ділянка перебуває в оренді Приватного підприємства "Полісся", що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором оренди землі(а.с.64-74 т.1).

29. З врахуванням викладеного позивач вважає, що оскаржуване рішення №930 від 21.01.20 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" прийнято Коростишівською міською радою неправомірно та всупереч інтересам позивача, що і стало підставою для звернення до Господарського суду Житомирської області з позовом в даній справі.

30. Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

31. Відповідно до вимог ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

32. Згідно з ч. 1-2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини.

33. Способи захисту права та законного інтересу передбачені в статті 16 ЦК України та ст. 20 ГК України.

34. Відповідно до ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд, тобто обирає той спосіб захисту, який вона вважає належним та ефективним. Обов`язок доведення суду обґрунтованості своїх вимог з урахуванням обраного способу захисту покладається на особу (позивача), який звернувся до суду за захистом своїх прав.

35. Згідно з положеннями ст. ст. 2, 4, 5 ГПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

36. Отже, сторона при зверненні з позовом до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

38. Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні. Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов`язки тільки у того суб`єкта (чи визначеного ними певного кола суб`єктів), якому вони адресовані. Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

39. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

40. Судом встановлено, що рішенням чергової 90 сесії 7 скликання Коростишівської міської ради від 21.01.2020 №930 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду", за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" від 10.12.19 №2, від 10.12.19 №3, від 10.12.19 №4, від 10.12.19 №6, від 10.12.19 №8, від 10.12.19 №10, від 10.12.19 №11, від 10.12.19 №13, від 11.12.19 №16, від 11.12.19 №18, від 11.12.19 №20, керуючись ст.269, 270, 274, 288 Податкового кодексу України, п.34 ст.26, ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ч.5 ст.4, ч.6 ст.19 Закону України "Про оренду землі", ст.1285 Цивільного кодексу України", ст.12 Земельного кодексу України та враховуючи рекомендації постійної комісії з питань земельних відносин, екології та природних ресурсів, вирішено: 1. Затвердити перелік ділянок, що входять до складу спадкового майна та які передаються в оренду згідно додатків №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10; 2. Зобов`язати ТОВ "Щигліївка Агро" замовити обмінні файли та нормативно-грошові оцінки земельних ділянок згідно додатків №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10; 3. Надати в оренду строком на 10 років, або до моменту реєстрації права власності на земельні ділянки за спадкоємцями, або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою, земельні ділянки, що входять до складу спадкового майна товариству з обмеженою відповідальністю "Щигліїка Агро" (), із визначенням відсотка орендної плати від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 10%; 4. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" на протязі 60 календарних днів з дня прийняття даного рішення укласти договори оренди земельних ділянок та провести їх державну реєстрацію у встановлений законодавством термін; 5. У разі невиконання пункту 2 та пункту 4 цього рішення - п.3 втрачає чинність. (а.с.11-22 т.1).

41. У вказаних додатках №1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 до оспорюваного рішення №930 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" затверджений перелік земельник часток (паїв) для управління спадщиною на території Щиглїївського старостинського округу (із земель реформованого КСП «Полісся»); на території Стрижівського старостинського округу (із земель реформованого КСП «Стрижівське»); на території Віленьківського старостинського округу (із земель реформованого КСП «ім. Суворова»); на території Більковецького старостинського округу (із земель реформованого ДП «СГП Більковецьке»); на території Квітневого старостинського округу (із земель реформованого КСП «Квітневе»); на території Здвижківського старостинського округу (із земель реформованого СТОВ «Здвижківське»); на території Кропивнянського старостинського округу (із земель реформованого КСП «Голубіївське»); на території Вільнянківського старостинського округу (із земель реформованого СВАТ «Вільнянське); на території Кропивнянського старостинського округу (із земель реформованого КСП «Світанок»); на території Вільнянського старостинського округу (із земель реформованого КСП «Колос») в загальній кількості 219 земельник часток (паїв)(а.с. 13-22 т.1).

42. Частиною 3 статті 2 Земельного кодексу України визначено, що об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

43. Відповідно до статті 26, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової дол. земельних ділянок, власники яких померли", частина 1, 2, 3 статті 1283, частина 1, 2 статті 1285 Цивільного кодексу України, частини 5 статті 4, частини 5 статті 19 Закону України "Про оренду землі", ст.30-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" управління спадщиною покладено на органи місцевого самоврядування на території яких знаходиться майно.

44. Відповідно до ст. 1285 ЦК України якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою.

45. У разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту особою, яка управляє спадщиною до складу якої входить земельна ділянка, є сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з`явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

46. Згідно з частиною 5 статті 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцем земельної ділянки, що входить до складу спадщини, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, є особа, яка управляє спадщиною.

47. Особа, яка управляє спадщиною, у складі якої є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, що не перебуває в оренді, має право передати таку ділянку в оренду на строк до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця на таку земельну ділянку або до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою, про що обов`язково зазначається у договорі оренди земельної ділянки (частина 6 статті 19 ЗаконуУкраїни "Про оренду землі").

48. Крім того, положення наведених частини 5 статті 4, частини 6 статті 19 Закону України "Про оренду землі" та частини 1 статті 1285 ЦК України, зокрема, що особою, яка управляє спадщиною, до складу якої входить земельна ділянка, є саме сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки, і, що саме ця особа виступає орендодавцем такої земельної ділянки, підтверджують обґрунтованість висновків місцевого та апеляційного господарських судів, що в даному випадку не має значення, знаходиться дана земельна ділянка в межах населеного пункту або за його межами, визначальне - на території відповідної ради.

49. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі №914/2613/17. Колегія суддів апеляційного суду у справі, що переглядається, повністю погоджується з правовими висновками, наведеними у зазначеній постанові, та не вбачає підстав відступати від них.

50. Враховуючи викладене, а також те, що земельні ділянки зазначені в додатках №1-10 оспорюваного рішення знаходяться на території Коростишівської міської ради, що не спростовано позивачем, суд першої інстанцій правомірно дійшов висновку, що Коростишівська міська рада вправі була розпоряджатися спірними земельними ділянками.

51. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", яка діла на момент винесення рішення чергової 90 сесії 7 скликання Коростишівської міської ради від 21.01.2020 №930, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

52. Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

53. Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю.

54. З приписів ЦК України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що органом, який вправі передавати в оренду земельні ділянки (в т. ч. не витребувані земельні частки) померлих громадян до моменту прийняття спадкоємцями спадщини, або визнання її відумерлою в судовому порядку являються сільська, селищна, міська рада за місцезнаходженням такої земельної ділянки, незалежно від того, чи така земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту чи за межами. Відповідні сільська, селищна, міська рада являються управителем спадщини в силу імперативних положень закону і для реалізації їхніх повноважень щодо передачі в оренду земельних ділянок від них не вимагається вчинення будь-яких інших дій.

55. Позивач, в обгрунтування свого твердження про те, що рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" порушує його права та законні інтереси, долучив до позовної заяви 2 договори оренди землі (які внесені у додатки до оспорюваного рішення №930 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду"), які укладені ТОВ «Агрохолдинг Хортиця» з наступними орендодавцями: 01.04.2016 з ОСОБА_1 (№1 додатку 1) земельна ділянка площею 4,1785 га., кадастровий номер :10:000:0008, строком на 7 років (а.с.34-37 т.1); 21.07.2015 з ОСОБА_2 (Білобровець Олександра №30 в додатку 2) земельна ділянка площею 3,4230га, кадастровий номер :02:000:0180, строком на 5 років (т.1, а.с.44-47)

56. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 21.07.2015 вчинено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між гр. ОСОБА_2 та ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" (т.1, а.с.49-50).

57. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна , 12.09.2016 вчинено державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Хортиця" (т.1, а.с.32-33).

58. Таким чином, позивач посилаючись на те, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, яким на думку позивача фактично передано в користування ТОВ "Щигліївка Агро" земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території Коростишівської міської ради, частина цих земельних ділянок перебувала в оренді у позивача, просить визнати рішення №930 від 21.01.2020 недійсним.

59. Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

60. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Частина 3 вказаної статті ЗК України визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

61. Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

62. Як вбачається з тексту рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду", воно не являється правовстановлюючим документом щодо володіння, користування чи розпорядження земельними ділянками, зазначеними у додатках (додатках №№1-10 до рішення №930 від 21.01.20), не порушує законних прав позивача щодо користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:000:0180, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та :10:000:0008, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 згідно договорів оренди, не містить вказівок передання в користування таких земельних ділянок ТОВ "Щигліївка Агро". У оскаржуваному рішенні лише зазначено стосовно яких саме земельних ділянок у відповідача відсутні заперечення щодо їх використання, тобто рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 жодним чином не порушує право позивача з приводу земельних ділянок, які перебувають в його оренді.

63. Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

64. Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

65. Приписами ст. 16 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

66. Частиною 8 ст. 93 ЗК України встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

67. Згідно ст. 116 ЗК України, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками лише із земель державної або комунальної власності.

68. Отже, з врахуванням наведених норм, земельні ділянки, що перебувають у приватній власності, не можуть бути передані в користування іншим громадянам чи юридичним особам на підставі рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а можуть бути передані в користування лише шляхом укладання договорів оренди землі з фізичними чи юридичними особами, у приватній власності яких ці земельні ділянки перебувають, що додатково спростовує доводи позивача, що відповідач своїм рішенням №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" порушив право позивача володіти та користуватися земельними ділянками :02:000:0180 та :10:000:0008 на підставі договорів оренди, які належать фізичним особам, власникам вказаних земельних ділянок.

69. Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення жодним чином не впливає на укладені позивачем договори оренди землі, земельні ділянки за якими також внесено до додатків (додатки №№1-10 до рішення №930 від 21.01.20), оскільки рішення не містить жодних заборон у праві володіння та користування позивачем орендованими у фізичних осіб земельними ділянками на підставі цих договорів.

70. Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що оскаржуване рішення №930 від 21.01.20 винесено з порушенням, ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України, ч.5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», враховуючи наступне.

71. Згідно приписів ст. ст. 79,79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

72. Частиною 5 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

73. Пунктом 1 рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" затверджено перелік ділянок, що входять до складу спадкового майна згідно додатків №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10. У вказаних додатках зазначений перелік земельних часток (паїв), які за умови виконання ТОВ «Щигліївка Агро» пункту 2 та пункту 4 цього рішення має отримати в оренду строком на 10 років, або до моменту реєстрації права власності на земельні ділянки за спадкоємцями, або до набрання законної сили рішення суду про визнання спадщини відумерлою.

74. Згідно п.2 рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" замовити обмінні файли та нормативно-грошові оцінки земельних діялнок згідно додатків №1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10.

75. Пунктом 4 рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Щигліївка Агро" на протязі 60 календарних днів з дня прийняття даного рішення укласти договори оренди земельних діялнок та провести їх державну реєстрацію у встановлений законодавством термін.

76. З доказів, які надані позивачем (скаржником), зокрема витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, які досліджені апеляційним судом (таблиця додається до матеріалів справи), вбачається, що ТОВ «Щигліївка Агро» вчинено дії щодо виконання п.2, 4 оспорюваного рішення Коростишівської міської ради, що спростовує доводи скаржника про порушення радою ч.1 ст.79-1 Земельного Кодексу України та ч.5 ст.16 Закону України "Про Державний земельний кадастр"(а.с.231-248 т.1).

77. Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що оспорюване рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 стосується земельних ділянок та невитребуваних земельних часток (паїв).

78. Враховуючи викладене, судова колегія звертає увагу на те, що необхідно розмежовувати поняття земельна ділянка і земельна частка (пай), оскільки ці терміни за своєю правовою природою є різними та не застосовуються в тотожному розумінні.

79. Водночас земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

80. На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

81. Законодавством передбачена можливість раціонального використання земельних часток до оформлення їхніми власниками правовстановлюючих документів з можливістю надходження коштів до бюджету. При цьому, оренда нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок не є сталою і не може забезпечити постійну площу орендованої земельної ділянки, оскільки земельні ділянки надаються на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

82. Вказане також унеможливлює розроблення проекту землеустрою та присвоєння кадастрового номера орендованої земельної ділянки.

83. Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об`єктів нерухомого майна, речові права щодо яких підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а норми ст. 79-1 Земельного кодексу України та ст. 3 Закону України "Про оренду землі", ч. 5 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відносно визначення об`єкта оренди - не поширюється на відносини щодо оренди земельної частки (паю).

84. Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги доводи ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця", що до оскаржуваного рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 включені земельні ділянки :13:000:0046 та :08:000:0032, які перебувають в оренді у Приватного підприємства "Полісся", оскільки даний факт не порушує права позивача, а останній ненаділений повноваженнями щодо захисту прав Приватного підприємства "Полісся" та власників земельних ділянок ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Доводи позивача що фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на сьогоднішній дені живі не підтверджені належними доказами.

85. Посилання позивача, як на підставу оскарження рішення Коростишівської міської ради №930 від 21.01.2020 на те, що ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" претендувало на отримання в оренду земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна та підтверджується відповідним зверненням до Коростишівської міської ради(а.с.23-30 т.1), спростовуються тим, що судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Щигліївка Агро" звернулось до Коростишівської міської ради з клопотанням щодо передачі в користування на умовах оренди земельних ділянок, що входять до складу спадщини в грудні 2019 року, за результатами опрацювання якого було підготовлено відповідний проект рішення, та у відповідності до ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" опубліковано 18.12.2019 за 20 робочих днів до дня проведення чергової сесії на сайті Коростишівської міської ради(а.с. 135 т.1).

86. В подальшому, на черговій сесії Коростишівська міська рада, розглянувши клопотання ТОВ "Щигліївка Агро" від 10.12.2019 прийняла рішення №930 від 21.01.2020 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду"(а.с.11-12 т.1).

87. Разом з тим, позивач звернувся до Коростишівської міської ради з клопотанням про надання в користування на умовах оренди земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна пізніше, а саме: 13.01.20, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, при цьому додатки до клопотання ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" аналогічні додаткам до оскаржуваного рішення; так, в ньому містяться і земельні ділянки, які перебувають в оренді позивача та ПП "Полісся", а також земельні ділянки, власниками яких фізичні особи. (а.с.23-30 т.1).

88. За результатами опрацювання клопотання ТОВ "Агрохолдинг "Хортиця" щодо передачі в користування на умовах оренди земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна, працівниками міської ради підготовлено та розміщено відповідний проект рішення від 14.02.2020 на дев`яносто четверту сесію (а.с.136 т.1), проведення якої було заплановано на 17.03.2020, однак з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, з врахуванням прийнятих нормативних документів дана сесія 17.03.2020 не відбулась.

89. Відповідне рішення Коростишівської міської ради "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду" щодо ТОВ "Агрохолдинг"Хортиця" було прийнято 02.06.20 (а.с.166 т.1).

90. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Коростишівська міська рада, приймаючи рішення №930 від 21.01.20 "Про затвердження переліку земельних ділянок, що входять до складу спадкового майна для надання в оренду", діяла в межах чинного законодавства України та жодним чином не порушила права та законні інтереси позивача.

91. Посилання позивача на те, що оскаржуване рішення Коростишівської міської ради прийнято без перевірки підтвердження фактів смерті власника земельної ділянки та без підтвердження його відповідними документами, спростовується листом Коростишівської міської ради №03-16/Ж-1358 від 05.08.2020 року в якому остання повідомила представника позивача про те, що спеціалістами міської ради проводилась перевірка статусу земельних ділянок, які включені до вищезазначеного рішення шляхом отримання відомостей із старостинських округів щодо наявності актових записів про смерть громадян, після чого відповідно до відомостей щодо померлих осіб на території Коростишівської об`єднаної територіальної громади формувалися списки земельних ділянок відносно яких міська рада наділена повноваженнями управління спадщиною(а.с. 201 т.1).

92. Вказаних обставин позивачем не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

93. Посилання позивача на відсутність належних та допустимих доказів щодо правового статусу спірної землі та що матеріали справи, зокрема, не містять витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті громадян, колегією суддів апеляційного суду не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав.

94. Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

95. Згідно зі ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

96. Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

97. Тобто саме на позивача покладається обов`язок доведення своїх позовних вимог та відповідно надання доказів на їх підтвердження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 року у справі №914/2613/17, від 22.11.2018 року у справі №914/2637/17.

98. Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

99. Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

100. Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

101. Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

102. Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

103. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

104. З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Хортиця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 25 січня 2021 року у справі №906/371/20 без змін.

2. Справу №906/371/20 повернути Господарському суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "26" квітня 2021 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.