РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2021Справа № 910/1177/21

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» (пр-т Богдана Хмельницького, буд. 249, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) до Державного підприємства «Гарантований покупець» (вул. Симона Петлюри, буд. 27, м. Київ, 01032) про стягнення 25 721 472,72 грн,

Представники сторін:

від позивача: Громов П.О.

від відповідача: Зеленковський О.О

В С Т А Н О В И В:

27.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 25 721 472,72 грн, та передана 28.01.2021 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» заборгованість за придбану у січні-жовтні 2020 року електроенергію у розмірі 21 786 304,67 грн, пеню у розмірі 1 305 676,76 грн, штраф у розмірі 7% - 1 614 955,59 грн, 3% річних у розмірі 324 516,87 грн, інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання за поставлену в період з 01.01.2020 по 31.10.2020 електричну енергію у розмірі 690 018,83 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 385 822,10 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем зобов`язань за договором № 1251/01 від 12.12.2019 в частині своєчасної та повної оплати за поставлену електроенергію у період з січня по жовтень 2020 року.

Ухвалою суду від 01.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 25 721 472,72 грн, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.02.21.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., у період з 25.02.2021 по 04.03.2021 (включно) ухвалою суду від 05.03.2021 призначено підготовче засідання на 25.03.21.

09.03.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив у позові відмовити. Зазначив, що змістом позовної заяви та доданими до них доказами не підтверджено факт настання строку остаточної оплати спірних періодів відповідно до положень п. 10.4 Порядку купівлі-продажу гарантованим покупцем електричної енергії у продавців за «зеленим» тарифом, таким чином, позивачем не обґрунтовано дати виникнення зобов`язання відповідача, та відповідно дати виникнення прострочення зобов`язання. Також позивачем не враховано всі оплати відповідача, наслідком чого є невірний розрахунок суми заборгованості та штрафних санкцій за обумовлений період. Зазначив, що на ПрАТ НЕК «Укренерго» покладено обов`язок забезпечити надходження грошових коштів гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії продавцем за «зеленим» тарифом в повному обсязі, тоді як відповідач повинен провести розрахунки з цими виробниками з урахуванням сплачених ПрАТ НЕК «Укренерго» грошових коштів для забезпечення гарантованому покупцю здійснення вказаної оплати. Окрім того, відповідач зазначив, що предметом спору у даній справі є вимоги про виконання господарського зобов`язання, порядок та спосіб виконання якого встановлено на законодавчому рівні - виконання таких зобов`язань повинно здійснюватися протягом 2021 - 2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу 5 років. Вимоги продавця за «зеленим» тарифом про стягнення штрафних санкцій, 3% річних за прострочення оплати електричної енергії безумовно не пов`язані із компенсацією збитків, а спрямовані виключно на додаткове збагачення за рахунок неустойки.

Від представника позивача 24.03.2021 через канцелярію суду надійшла заява по суті справи, відповідно до якої останній просив задовольнити заяву та провести підготовче засідання без участі представника позивача; долучити до матеріалів справи судову практику.

25.03.2021 представник відповідача подав до суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Кабінет Міністрів України.

Також представником відповідача було подано клопотання від 25.03.2021 про зменшення розміру неустойки до 1 грн.

Протокольною ухвалою суду від 25.03.2021 у судовому засіданні оголошено перерву на 01.04.21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 у задоволенні клопотань про залучення до участі у справі Кабінету Міністрів України, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2021.

13.04.2021 позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 21 786 286,26 грн., пеню у розмірі 1 389 719,06 грн., штраф у розмірі 1 638 861,35 грн., 3% річних у розмірі 340 797,20 грн., інфляційні втрати у розмірі 852 703,21 грн.

14.04.2021 відповідач подав до суду заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні 15.04.2021 оголошено перерву до 22.04.2021, відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та залишено її без розгляду.

15.04.2021 від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання 22.04.2021 з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 22.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

12.12.2019 між Державним підприємством «Гарантований покупець» (далі - відповідач, гарантований покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» (далі - позивач, виробник за «зеленим» тарифом) було укладено договір №1251/01, відповідно до п. 1.1 якого (в редакції додаткової угоди № 1/742/01/20 від 25.03.2020) виробник за «зеленим» тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за «зеленим» тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у т.ч. в Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим тарифом», затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804.

Відповідно до п. 2.3 договору продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за «зеленим» тарифом встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Продавець за «зеленим» тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за «зеленим» тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачами, у разі якщо продавець є споживачем за «зеленим» тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України. (п. 2.4 договору).

Згідно п. 2.5 договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до гл. 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до п.3.1 вказаного договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень гл. 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до гл.7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ ( п. 3.2 договору ).

Оплата товарної продукції (електричної енергії»), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень гл. 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами ( п. 3.3 договору ).

Відповідно до Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено порядок розрахунку платежів та порядок їх здійснення гарантованим покупцем споживачам за «зеленим» тарифом:

п. 8.3. фактичний обсяг відпущеної/відібраної споживачем за «зеленим» тарифом електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

п. 10.1. до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

п. 10.2. з урахуванням вимог глави 8 цього Порядку гарантований покупець протягом перших 3-х робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата споживачу за «зеленим» тарифом за розрахунковий місяць, та направляє споживачу за «зеленим» тарифом два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони.

п.10.3. після отримання від гарантованого покупця двох примірників акта купівлі-продажу відповідно до пункту 10.2 цієї глави, підписаних з його сторони, продавець повертає протягом перших п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, гарантованому покупцю один примірник акта купівлі-продажу, підписаний зі своєї сторони.

п.10.4. після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф в розмірі 7% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за зеленим тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що за період січень-жовтень 2020 року відповідачу була поставлена електрична енергія на загальну суму 39 604 977,20 грн, а саме: за січень 2020 року на загальну суму 1 283 605,73 грн (акт купівлі-продажу від 31.01.2020), за лютий 2020 року на загальну суму 1 847 363,72 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2020), за березень 2020 року на загальну суму 3 760 969,04 грн.(акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.03.2020), за квітень 2020 року на загальну суму 5 253 034,37 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2020), за травень 2020 року на загальну суму 4 509 115,45 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2020), за червень 2020 року на загальну суму 5 032 726,81 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2020), за липень 2020 року на загальну суму 5 843 247,55 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2020), за серпень 2020 року на загальну суму 5 005 506,67 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2020), за вересень 2020 року на загальну суму 4 048 116,49 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.09.2020), за жовтень 2020 року на загальну суму 3 021 291,35 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2020).

В подальшому сторонами складено акт коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 31.08.2020, відповідно до якого вартість електроенергії, поставленої в даному періоді, було скориговано до 5 005 488,26 грн.

Натомість, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з оплати електроенергії, відпущеної у період січень-жовтень 2020 року, у зв`язку із чим його заборгованість становила 21 786 304,67 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому нараховані пеня в розмірі 1 305 676,76 грн, 3% річних у розмірі 324 516,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 690 018,83 грн. та штраф у розмірі 1 614 955,59 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України ).

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України ).

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ) (ст. 610 ЦК України ).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України )

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

Частиною 2 ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

В даному випадку, в силу ч. 3 ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом є обов`язковим до укладення між виробником, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем і має відповідати типовому договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженим Регулятором.

За змістом ч.ч. 4-5 ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби. Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону. Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Судом установлено, що за період січень-жовтень 2020 року відповідачу була поставлена електрична енергія на загальну суму 39 604 977,20 грн, а саме: за січень 2020 року на загальну суму 1 283 605,73 грн (акт купівлі-продажу від 31.01.2020), за лютий 2020 року на загальну суму 1 847 363,72 грн (акт купівлі-продажу електричної енергії від 29.02.2020), за березень 2020 року на загальну суму 3 760 969,04 грн.(акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.03.2020), за квітень 2020 року на загальну суму 5 253 034,37 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.04.2020), за травень 2020 року на загальну суму 4 509 115,45 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.05.2020), за червень 2020 року на загальну суму 5 032 726,81 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 30.06.2020), за липень 2020 року на загальну суму 5 843 247,55 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.07.2020), за серпень 2020 року на загальну суму 5 005 506,67 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.08.2020), за вересень 2020 року на загальну суму 4 048 116,49 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.09.2020), за жовтень 2020 року на загальну суму 3 021 291,35 грн. (акт купівлі-продажу електричної енергії від 31.10.2020).

В подальшому сторонами складено акт коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 31.08.2020, відповідно до якого вартість електроенергії, поставленої в даному періоді, було скориговано до 5 005 488,26 грн.

Натомість, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з оплати електроенергії, відпущеної у період січень-жовтень 2020 року, у зв`язку із чим його заборгованість становить 21 786 286,26 грн. (з урахуванням акта коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 01.02.2021), у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому нараховані пеня в розмірі 1 305 676,76 грн, 3% річних у розмірі 324 516,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 690 018,83 грн. та штраф у розмірі 1 614 955,59 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягуватися додатково штраф в розмірі 7% від неоплаченої, згідно з Порядком або Порядком продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за зеленим тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Наведена вище правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 № 3-24гс12.

Суд, перевіривши розрахунок пені та штрафу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що актом коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 01.02.2021 було зменшено вартість електроенергії, поставленої в даному періоді, до 5 005 488,26 грн., проте позивачем за вказаним актом не нараховано штрафні санкції, а сума пені за розрахунком суду є більшою, ніж заявлено до стягнення.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що суд не може вийти за межі позовних вимог (за відсутності відповідного клопотання), суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Крім того, частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання по оплаті електричної енергії, поставленої позивачем у січні-жовтні 2020 року, то вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних здійснений позивачем вірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, передбачена ст. 625 ЦК України сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, а умовами укладеного сторонами Договору з врахуванням Додаткової угоди не визначено підставою для звільнення Відповідача від відповідальності у вигляді пені невиконання зобов`язань третіми особами, навпаки абз. 2) п. 4.5. Договору встановлений обов`язок Гарантованого покупця у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у виробника за «зеленим» тарифом електричну енергію.

Отже, суд вважає, що відповідач зобов`язаний своєчасно здійснювати розрахунки з позивачем щодо оплати вартості прогнозного обсягу електричної енергії за «зеленим» тарифом з врахуванням платежів, пов`язаних з неналежним виконанням зобов`язання, а відсутність коштів та неналежне виконання зобов`язань перед відповідачем третіми особами не є підставою для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством за умовами укладеного сторонами Договору зобов`язання.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем не обґрунтовано дати виникнення зобов`язання та відповідно дати прострочення зобов`язання, не підтверджено факт настання строку остаточної оплати спірних періодів відповідно до п. 10.4 Порядку, суд зазначає про їх помилковість та невідповідність дійсності, з огляду на встановлені судом обставини на підставі належних та допустимих доказів несвоєчасного та неповного виконання відповідачем зобов`язань.

Пунктом 10.4 Порядку визначено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії.

Суд звертає увагу, що спірні акти відповідачем підписані, що підтверджується матеріалами справи, тоді як дата виникнення зобов`язань відповідача обліковується з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, а тому строк оплати відповідачем 100 % відпущеної електричної енергії настав.

Крім того, суд вважає безпідставними заперечення відповідача стосовно того, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання.

Суд зазначає, що укладеним між сторонами договором саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКЕКП від 26.04.2019 №641.

Саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за "зеленим тарифом" отриманої у січні-жовтні 2020 року.

Суд зазначає, що відповідач не довів належними доказами відсутність своєї вини та, відповідно, необхідність звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання в розумінні ст. 614 ЦК України.

Суд зазначає, що відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що, зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України».

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки до 1,00 грн., з наступних підстав:

Відповідно до ч. 4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення.

Згідно ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

При цьому, сума нарахованих штрафних санкцій не перевищує 6 % від суми боргу.

Аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, статті 78, статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №904/4685/18, від 21.11.2019 у справі № 916/553/19).

Суд зазначає, що позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 Господарського процесуального України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Доказів на підтвердження існування вказаних обставин відповідачем суду не надано.

При цьому, невиконання контрагентом своїх зобов`язань не є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Твердження відповідача про те, що позивачем здійснений невірний розрахунок штрафних санкцій судом до уваги не приймається, з наступних підстав:

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.73 зазначеного кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач в порушення вимог статті 74 ГПК України не надав суду доказів того, що розрахунок позивача є невірним.

Суд, перевіривши розрахунок позивача з урахуванням акта коригування до акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2020 року від 01.02.2021, вважає його вірним.

Судом також відхиляються твердження відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Однак, наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства «Гарантований покупець» перед позивачем, ніж передбачено Договором та Порядком.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОУКРЕНЕРГО» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, буд. 249, код 39767243) заборгованість у розмірі 21 786 286 (двадцять один мільйон сімсот вісімдесят шість тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 26 коп., пеню у розмірі 1 305 676 (один мільйон триста п`ять тисяч шістсот сімдесят шість) грн. 76 коп., штраф у розмірі 1 614 955 (один мільйон шістсот чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 59 коп., 3% річних у розмірі 324 516 (триста двадцять чотири тисячі п`ятсот шістнадцять) грн. 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 690 018 (шістсот дев`яносто тисяч вісімнадцять) грн 83 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 385 821 (триста вісімдесят п`ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн 81 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2021

Суддя В.О. Демидов