ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Харків Справа № 913/135/21
Провадження №34/913/135/21
Суддя господарського суду Луганської області Іванов А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу
за позовом Акціонерного товариства «Укрпошта», м. Київ, в особі Луганської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Хімресурс», м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 4 400 грн. 00 коп.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Суть спору: Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Хімресурс», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896 від 13.12.2018 в розмірі 4 400 грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.12.2018 між сторонами було укладено Договір про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896, відповідно до умов якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», відправлень масою понад 30 кг та пересилання сум післяплати на адресу відповідача, а також інші супутні, визначені цим Договором послуги за заявкою відповідача, який зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги.
Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, що підтверджується Актом наданих послуг з пересилання відправлень від 31.12.2018. В свою чергу, відповідач зобов`язання за Договором належним чином не виконав та не здійснив оплату наданих позивачем в грудні 2018 року послуг, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 4 400 грн. 00 коп.
З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №18-801 від 20.05.2020, яку відповідач залишив без відповіді, що стало підставою для звернення позивача до суду.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 справу №913/135/21 передано на розгляд судді Іванову А.В.
Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, без виклику сторін.
Відзиву на позовну заяву, письмових пояснень чи будь-яких інших заяв по суті від відповідача в даній справі не надходило.
Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідно до ч.ч. 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).
З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
13.12.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (Виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Хімресурс» (Замовник, відповідач) був укладений Договір про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896 (далі Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого позивач зобов`язався надати відповідачу послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», відправлень масою понад 30 кг (надалі відправлення В) та пересилання сум післяплати на адресу відповідача, а також інші супутні, визначені цим Договором послуги за заявкою відповідача, який зобов`язався прийняти та оплатити надані послуги (а.с. 9-12).
Порядок та умови надданя послуг строни визначили в розділі ІІ Договору.
Так, за приписами п. 2.2 Договору приймання відправлень Експрес та відправлень массою понад 30 кг здійснюється кур`єром Виконавця (після виклику Замовником кур`єра) за місцезнаходженням відправника. Перелік дільниць кур`єрської доставки та виділених відділень поштового зв`язку, в яких здійснюється приймання відправлень Експрес та відправлень масою понад 30 кг розміщені на сайті Виконавця та включають в себе об`єкти поштового зв`язку, що входить до складу всіх структурних підрозділів Виконавця дирекції ПАТ «Укрпошта».
Ціна (сума) Договору складає 10 000 грн. 00 коп., яка включає всі податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України. В подальшому, ціна (сума) цього Договору визначається як сумарна вартість наданих послуг за цим Договором, визначена Актами наданих послуг з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес», які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 4.1. Договору).
У п. 4.2. Договору сторони передбачили, що за послуги з пересилання відправлень Експрес або відправленнях В масою Замовник проводить розрахунки за Актом за звітний місяць. У разі відмови отримувача від оплати за пересилання відправлень Експрес або відправленнях В, Замовник зобов`язується у строк, передбачений п.п. 4.6. Договору оплатити дану послугу, а також оплатити повернення відправлення Експрес або відправлень В та інші супутні, визначені цим Договором послуги, якщо вони були замолені Замовником, надані Виконавцем і не були оплачені отримувачем.
Виконавець зобов`язується надати Замовнику Акт за звітний місяць у 2-х примірниках, у строк не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним (п. 4.4. Договору).
Згідно із п. 4.5. Договору Замовник підписує Акт та передає його Виконавцю протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання.
Протягом двох банківських днів з дня підписання сторонами Акту, Замовник щомісячно перераховує суму, яка визначена для перерахування Актом, Виконавцю на його поточний рахунок, що вказаний у розділі Х цього Договору (п. 4.6. Договору).
Сторони визначили в п. 8.1., що цей Договір вступає в силу з дня його підписання Сторонами і діє протягом поточного календарного року до 31.12.2019.
Даний договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без жодних застережень та зауважень.
На виконання умов Договору сторони підписали та скріпили печатками Акт наданих послуг з пересилання відправлень від 31.12.2018 за послуги надані в грудні 2018 року на суму 4 400 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с. 13).
В гарантійному листі №08 від 06.09.2019 відповідач зазначав, що гарантує сплату дебіторської заборгованості за надані послуги на загальну суму 5 732 грн. 00 коп. до 01.10.2019 (а.с. 14).
З метою досудового врегулювання спору позивач 20.05.2020 направляв на адресу відповідача претензію №18-801 від 20.05.2020, в якій просив добровільно сплатити заборгованість у розмірі 4 400 грн. 00 коп. шляхом перерахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок (а.с. 15).
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та заборгованість в розмірі 4 400 грн. 00 коп. не сплатив.
Оскільки відповідачем обов`язок щодо сплати заборгованості за Договором про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896 не виконано, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4 400 грн. 00 коп.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За змістом ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є договором надання послуг.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, Договором про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896 від 13.12.2018 встановлений строк виконання зобов`язання щодо розрахунку за послуги з пересилання протягом двох банківських днів з дня підписання сторонами Акту (п. 4.6. Договору).
Відтак, відповідач мав оплатити вартість послуги з пересилання за Актом наданих послуг з пересилання відправлень від 31.12.2018. на суму 4 400 грн. 00 коп. до 03.01.2019.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що у встановлений Договором строк, відповідач за надані послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг, не розрахувався, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 4 400 грн. 00 коп.
В гарантійному листі №08 від 06.09.2019 відповідач зазначав, що гарантує сплату дебіторської заборгованості за надані послуги на загальну суму 5 732 грн. 00 коп. до 01.10.2019 (а.с. 14).
Проте до 01.10.2019 відповідач заборгованість в розмірі 4 400 грн. 00 коп. також не погасив.
В подальшому позивач 20.05.2020 направляв на адресу відповідача претензію №18-801 від 20.05.2020, в якій просив добровільно сплатити заборгованість у розмірі 4 400 грн. 00 коп. шляхом перерахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок (а.с. 15).
Дану претензію відповідач отримав 21.05.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16).
Однак, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та заборгованість в розмірі 4 400 грн. 00 коп. не сплатив.
Доказів оплати відповідачем заборгованості в сумі 4 400 грн. 00 коп. матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги те, що відповідачем у встановлений Договором строк не сплачено заборгованість за надані послуги, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором про надання послуги з пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» та відправлень масою понад 30 кг №1896 від 13.12.2018
За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4 400 грн. 00 коп. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
З позовної заяви вбачається, що судовими витратами в даній справі є сума сплаченого судового збору у розмірі 2 270 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
1. Позов Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Луганської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Хімресурс» задовольнити повністю.
3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та у порядку, визначеному пп. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Рішення складено та підписано без його проголошення 29.04.2021.

Суддя А.В. Іванов