РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2021Справа № 910/1790/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Схід», м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Рітейл», м. Київ

про стягнення 20 413,55 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпульс Схід» (далі - ТзОВ «Імпульс Схід»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Рітейл» (далі - ТзОВ «Мета Рітейл»/відповідач) про стягнення 20 413,55 грн заборгованості за договором №ІС96593 від 10.07.2017.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.02.2021 позовну заяву ТзОВ «Імпульс Схід» залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

02.03.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.03.2021 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпульс Схід» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мета Рітейл» (далі - покупець) укладено договір №ІС96593, відповідно до якого продавець зобов`язався передати у власність покупця продукти харчування в асортименті відповідно до переданої продавцем комерційної пропозиції та/або прайс-листа, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар.

Згідно п. 1.1.3. договору купівлі-продаж товару за цим договором здійснюється партіями відповідно до узгоджених продавцем замовлень покупця.

Пунктом 1.7.1. договору встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити продавцю прийнятий від останнього товар протягом 28 календарних днів з моменту прийняття цього товару.

У відповідності до п. 2.1. договору загальна вартість договору визначається як сума вартості товару, який отриманий покупцем на підставі цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання (підписання уповноваженими представниками сторін) та діє до кінця календарного року. У випадку, коли не пізніше ніж за 1 календарний місяць до закінчення дії цього договору жодна із сторін письмово не заявить про свої наміри щодо припинення дії договору за закінченням терміну його дії, термін дії цього договору вважається продовженим на тих самих умовах на кожен наступний рік (п. 3.1. та п. 3.3. договору).

У період з 06.04.2020 по 13.04.2020 позивач згідно накладних №17250/0028569, №17250/0028592, №17250/0028591, №17250/0030331, №17250/0030332 та №17250/0030695 поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 20 413,55 грн.

Проте, в порушення умов договору відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ТзОВ «Мета Рітейл» утворилась заборгованість у розмірі 20 413,55 грн.

Отже, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач просить суд стягнути з ТзОВ «Мета Рітейл» борг у розмірі 20 413,55 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом вище встановлено, що 10.07.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір № ІС96593, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 20 413,55 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, в порушення умов вказаного договору, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого у ТзОВ «Мета Рітейл» виникла заборгованість в сумі 20 413,55 грн.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 1.7.1. договору встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити продавцю прийнятий від останнього товар протягом 28 календарних днів з моменту прийняття цього товару.

Судом встановлено, що відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Мета Рітейл» порушило умови договору №ІС96593 від 10.07.2017 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 20 413,55 грн.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Схід» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Рітейл» (02002, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 21; ідентифікаційний код 40082817) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпульс Схід» (79031, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 202; ідентифікаційний код 40824037) 20 413 (двадцять тисяч чотириста тринадцять) грн 55 коп. - основного боргу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук