ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"29" квітня 2021 р. Справа№ 910/383/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2021

у справі № 910/383/21 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 заяву ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернуто заявнику на підставі частини шостої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

08.04.2021 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/383/21, в якій просить скасувати вказану ухвалу та передати справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Крім того, ОСОБА_1 звернулась із заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якої зазначає, що оскаржувану ухвалу суду вона отримала 29.03.2021.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 09.04.2021 справа №910/383/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Гарник Л.Л. (головуючий), Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2021 відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2021, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи №910/383/21 до Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/383/21 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

26.04.2021 на адресу апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/383/21.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI).

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 у справі №911/4241/15).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 грн.

Відтак, звертаючись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/383/21, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Як убачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання апеляційної скарги у даній справі та не зазначено про такі документи в додатках до скарги.

Скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване відсутністю коштів для сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріально-фінансовим станом, обумовленим наявністю у заявника заборгованості перед фінансовими установами та припиненням погашення нею кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Закон України "Про судовий збір" не містить визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Звільнення (відстрочення) від сплати судового збору є дискреційним правом суду, однак, такі повноваження суду не є необмеженими; відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Суд зазначає, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі».

Оцінивши доводи скаржника щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки в порушення вимог статей 74, 76, 79 ГПК України ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що її матеріальне становище скрутне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про звільнення її від сплати судового збору.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 1 статті 256 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Останнім днем подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 01.03.2021 є 11.03.2021.

З апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду ОСОБА_1 звернулась через систему «Електронний суд» 08.04.2021, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на її апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на отримання оскаржуваної ухвалу суду від 01.03.2021 лише 29.03.2021 та зазначає про наявність відповідних доказів в матеріалах справи.

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржник обґрунтовує тим, що апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання неї ухвали суду.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 01.03.2021 надіслана 03.03.2021 на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 04.03.2021.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 190 оскаржувана ухвала суду вручена ОСОБА_1 22.03.2021; згідно інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відправлення № 190 вручено 24.03.2021.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги для визнання їх поважними причинами пропуску процесуального строку.

Отже апеляційна скарга подана поза межами строку, передбаченого частиною другою статті 256 ГПК України. Втім, скаржник не навів обґрунтованих доводів або об`єктивних причин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження з 11.03.2021 по 08.04.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 1 ст. 174 ГПК України.

Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені обставини, суд зазначає, що на виконання вимог цієї ухвали скаржнику пропонується надати докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та навести інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/383/21 з наданням належних доказів.

Керуючись статтями 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 910/383/21 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Попередити скаржника, що у разі невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 2 її резолютивної частини строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику апеляційної скарги.

4. Документи та письмові докази подаються через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1-а (І поверх).

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець