ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

26 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/791/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Лавриненко Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2021, прийняте суддею Петренко Н.Д., м. Одеса, повний текст складено 29.03.2021,

у справі №916/791/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П."

до відповідачів:

-Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство";

-Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

про розірвання договору та стягнення 1 392 083,71 грн

та за зустрічним позовом: Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П."

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П." звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" та Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", в якому просило розірвати договір надання послуг з охорони №КСБСРЗ/182 від 02.10.2018, укладений між Приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" в особі Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П.", а також стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача борг за вказаним договором у загальній сумі 1392083,71 грн, з яких: 1170215,76 грн основної заборгованості, 130559,64 грн пені, 81915,10 грн штрафу та 9393,21 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.04.2020 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №916/791/20.

У червні 2020 р. Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" звернулося з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П.", в якій просило визнати недійсним з моменту укладення договір про надання послуг з охорони №КСБСРЗ/182 від 13.08.2018, укладений між Приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" в особі Госпрозрахункового відокремленого структурного підрозділу "Кілійський суднобудівельно-судноремонтний завод" Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П.".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.08.2020 вказану зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження у справі №916/791/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі №916/791/20 (суддя Петренко Н.Д.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П." задоволено частково; розірвано договір надання послуг з охорони №КСБСРЗ/182 від 02.10.2018; стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П." заборгованість за надані послуги за договором про надання послуг з охорони №КСБСРЗ/182 від 02.10.2018 у загальному розмірі 969045,01 грн, з яких: 959997,36 грн - основна заборгованість, 9047,65 грн - 3% річних; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П." судовий збір у розмірі 16637,44 грн; в іншій частині вимог відмовлено; у задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" відмовлено; судові витрати за зустрічним позовом покладено на позивача за зустрічним позовом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі №916/791/20 в частині задоволених позовних вимог за первісним позовом та відмови у задоволенні зустрічного позову, ухваливши нове рішення, яким в повному обсязі відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становив 2102 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік").

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за первісним позовом у даній справі є одна вимога майнового характеру (про стягнення 1392083,71 грн) та одна вимога немайнового характеру (про розірвання договору).

За розгляд вимог майнового характеру у даній справі за первісним позовом позивач повинен був сплатити 20881,26 грн (1392083,71 грн х 1,5%), а за розгляд вимоги немайнового характеру - 2102 грн (один прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020), відтак відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання первісної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕДЕРАЦІЯ ТАКТИЧНОЇ СТРІЛЬБИ С.К.О.Р.П." повинно було всього сплатити 22983,26 грн (20881,26 грн + 2102 грн).

Предметом спору за зустрічним позовом у даній справі є одна вимога немайнового характеру (про визнання договору недійсним), за розгляд якої у даній справі позивач за зустрічним позовом повинен був сплатити - 2102 грн (один прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020).

В силу частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Колегією суддів враховується, що апелянт оскаржує рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі №916/791/20 лише в частині задоволення вимог первісного позову (про стягнення 969045,01 грн і про розірвання договору) та відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви (про визнання договору недійсним), відтак розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги, складає 28109,52 грн (розраховано наступним чином: (969045,01 грн х 1,5% + 2102 грн + 2102 грн) х 150%).

За умовами частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржником судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №916/791/20.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, однак при цьому заявлено клопотання №ЮС-230 від 15.04.2021 (вх.№1748/21 від 20.04.2021) про відстрочення сплати останнього, мотивоване скрутним фінансовим становищем Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", на підтвердження чого апелянтом надано складену ним довідку №ЮС-220 від 14.04.2021.

Згідно з вищенаведеною довідкою Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" №ЮС-220 від 14.04.2021 на господарську діяльність скаржника значний вплив має сезонний фактор, тому протягом осінньо-зимового періоду традиційно спостерігається спад активності на фрахтовому ринку річкових перевезень, які є основним джерелом доходів компанії, та значно погіршуються гідро-навігаційні умови на річці Дунай, що, в свою чергу, призводить до зростання витрат на буксирування несамохідного флоту в середньому на 15-20%, при цьому в 2021 році дана ситуація ускладнюється триваючими карантинними обмеженнями, які направлені на недопущення поширенню пандемії коронавірусу, адже, крім прямих витрат на засоби захисту для працівників, в найближчий час відсутні перспективи відновлення діяльності пасажирського круїзного флоту, який генерує до 25% фрахтових надходжень компанії, що обумовлює виникнення у апелянта дефіциту обігових коштів. У даній довідці також зазначено про те, що Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" має значні зобов`язання, зокрема, до кінця червня компанія має сплатити до державного бюджету дивіденди на державну частку та авансовий платіж з податку на прибуток за результатами фінансового-господарської діяльності у 2020 році (щонайменше 39,7 млн грн дивідендів та 7,1 млн грн авансового платежу); настає строк погашення галузевої безвідсоткової зворотної фінансової допомоги від Державного підприємства "Дельта-Лоцман" в сумі 40 млн грн; прострочена кредиторська заборгованість скаржника перед іншими контрагентами складає понад 10 млн грн. Крім того, затвердженим фінансовим планом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на 2021 рік передбачено поповнення обігових коштів на 50 млн грн за рахунок реалізації нерухомого майна, яке не використовується в господарській діяльності, проте станом на теперішній час відсутні відповідні дозволи Міністерства інфраструктури України.

Частинами першою, другою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано те, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів зауважує, що Законом України "Про судовий збір" суду надано право відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, звільнити заявника від його сплати за наявності відповідних обставин (умов), визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", перелік яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин.

Водночас положення частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 18.06.2020 у справі №905/6165/13.

Колегія зауважує, що довідка №ЮС-220 від 14.04.2021 не може вважатися належним доказом на підтвердження скрутного фінансового стану Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", оскільки вказаний документ створений безпосередньо самим апелянтом, який є заінтересованою особою, а відображені у вказаній довідці відомості не підтверджуються жодними іншими доказами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вбачає, що скаржником до апеляційного господарського суду не надано жодного доказу на підтвердження наявності передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги, необхідність якої передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику в задоволенні клопотання №ЮС-230 від 15.04.2021 (вх.№1748/21 від 20.04.2021) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: сплатити визначену судом апеляційної інстанції суму судового збору.

Керуючись статтями 174, 232-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" №ЮС-230 від 15.04.2021 (вх.№1748/21 від 20.04.2021) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі №916/791/20 відмовити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на рішення Господарського суду Одеської області від 17.03.2021 у справі №916/791/20 залишити без руху.

Встановити Приватному акціонерному товариству "Українське Дунайське пароплавство" строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі - апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Лавриненко