ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Справа № 915/1453/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

представники сторін не з`явились

справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк",

вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001;

адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094;

1) фермерського господарства "Агростар+",

вул. 3. Космодем`янської, буд. 22, , с. Степове, Миколаївська область, 57101,

адреса для листування: вул. Потьомкінська,127, кв.9, м. Миколаїв;

2) ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення в солідарному порядку заборгованості в загальній сумі 153741 грн. 40 коп. по договору банківського обслуговування від 05.03.2014

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Банк) звернулося з позовом до фермерського господарства (ФГ) "Агростар+" та громадянки ОСОБА_1 про стягнення з останніх у солідарному порядку грошових коштів у загальній сумі 153741 грн. 40 коп., із яких: 135800 грн. 00 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 13230 грн. 20 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 3353 грн. 20 коп. - пеня; 1358 грн. заборгованість по комісії, з посиланням на неналежне виконання ФГ "Агростар+" зобов`язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою ФГ "Агростар+" від 05.03.2014 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг складають договір банківського обслуговування від 05.03.2014, а саме, зобов`язань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, а також пеню, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у спірній сумі, стягнути яку Банк просить солідарно з ФГ "Агростар+", як кредитора за кредитним договором, та громадянки ОСОБА_1 , яка, згідно умов укладеного з Банком договору поруки від 08.05.2014 № P176269920, поручився своїм майном за виконання ФГ "Агростар+" зобов`язань за кредитним договором.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 176 ГПК України судом листом від 07.12.2020 запитано у Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному демографічному реєстрі відносно відповідача.

Відповідь на указаний запит, оформлена листом від 16.12.2020 № 19.03.03-11/6768/20, надійшла в суд 21.12.2020 за вх. № 16335/20. За результатами розгляду наданих Управлінням Державної міграційної служби у Миколаївській області відомостей встановлено, що дана справа підсудна Господарському суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження в даній справі та вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача, належним чином повідомленого про відкриття провадження в даній справі, надійшло клопотання про розгляд справи з викликом в судове засідання сторін; відзив на позов не надійшов.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч .5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У позовній заяві позивач зазначає, що між ним та ТОВ «Агростар+» 05.03.2014 укладено договір банківського обслуговування від тієї ж дати, шляхом підписання відповідачем -1 заяв від 05.03.2014 про відкриття поточного рахунку та про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Підписавши заяву про приєднання до Умов та Тарифів Банку, відповідач 1 висловив згоду про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua), тарифами Банку, котрі разом з заявою складають договір банківського обслуговування.

На підставі заяви про відкриття поточного рахунку Банком відкрито ФГ «Агростар+» поточний рахунок № НОМЕР_1 та картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України.

Згідно довідки Банку від 12.11.2020 про розміри встановлених кредитних лімітів, ФГ «Агростар+» надані такі кредитні ліміти на поточних рахунок: 11.03.2014 - 0; 11.05.2018 - 120000; 04.04.2019 - 0 грн.; 17.04.2019-70000; 25.05.2019-140000; 18.09.2019-0.

Із змісту поданого Банком розрахунку заборгованості за договором та виписки по рахунку відповідача за період 11.03.2014-10.11.2020 вбачається, що ТОВ «Агростар+» отримано 135 800 грн.

До позовної заяви позивачем долучено копію витягу з "Умов та правил надання банківських послуг", якими передбачено наступне.

Згідно п. 3.18.1.16. Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.18.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

У відповідності до п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

За змістом п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно п. 3.18.1.8. Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі").

Пунктом 3.18.4. Умов затверджено порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка (п. 3.18.4.1. Умов)). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця ("період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1. Умов).

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню (п. 3.18.4.1.2. Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4. Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг змінити умови кредитування, а саме: вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі (п. 3.18.2.3.4. Умов).

З метою належного виконання зобов`язань відповідачем-1 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_3 , як поручителем, підписано договір поруки №P176269920 від 08.05.18 р., предметом якого є надання поруки Відповідачем-2 за виконання зобов`язань Відповідача-1, які випливають з Кредитного договору (п. 1,1. Договору поруки). Пунктом 1.1,1. Договору поруки визначено, що поручитель поручається за виконання боржником зобов`язань за угодою-приєднання до розділу 3.2.1. "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг. На момент укладення Кредитного договору умови та правила надання послуги "Кредитний ліміт" знаходились у розділі 3.18. Умов та правил надання банківських послуг. В той час як на момент підписання Договору поруки такі умови вже були перенесені у розділ 3.2.1. Умов та правил надання банківських послуг. Саме тому наявна різниця між нумерацією розділу Умов, які додані до позову та на які посилається Позивач у позові, та нумерацією Умов, яка зазначена у п. 1.1.1. Договору поруки. Згідно приписів ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, Боржник та Поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до довідки позивача № 40311NKBCS02T від 12.11.2020 про розмір встановлених кредитних лімітів (а.с. 25) ФГ «Агростар+» 12.11.2014 встановлено кредитні ліміти: 11.03.2014 - 0; 11.05.2018 - 120000; 04.04.2019 - 0 грн.; 17.04.2019-70000; 25.05.2019-140000; 18.09.2019-0 на поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що в зв`язку з порушенням зобов`язань за Договором банківського обслуговування відповідач 1 станом на 10.11.2020 має заборгованість в сумі 153741,40 грн., з яких: 135800,00 грн. - заборгованість за кредитом, 13230,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1358,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 3353,20 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Оскільки зобов`язання за договором б/н від 05.03.2014 позичальником належним чином не виконуються, позивач, враховуючи приписи ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернувся з даним позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів 153741,408 грн. заборгованості за кредитом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими судом доказами, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

У заяві позичальника (відповідача) строки повернення кредитних коштів не зазначені.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення кредитної заборгованості за договором б/н від 05.03.2014, посилається на Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" як невід`ємної частини спірного договору.

До позовної заяви позивачем долучено копію Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" (а.с. 15-24), а саме розділу 3.18 "Умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів", зміст яких позивач викладає у позовній заяві. Якими саме пунктами Умов керувався позивач при визначенні терміну повернення безпосередньо відповідачем кредитних коштів, з позовної заяви не зрозуміло.

Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з "Умов та правил надання банківських послуг" відповідач ознайомився та погодився з ним, підписуючи заяву від 05.03.2014 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку (а.с. 14), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем взагалі містили умови, зокрема щодо строків повернення отриманих кредитних коштів.

Подана до суду позивачем роздруківка з сайту Банку не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 у справі № 6-16цс15, постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі № 704/1023/16-ц, від 02.10.2019 у справі № 322/1220/16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заявах домовленості сторін щодо строків повернення кредитних коштів, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати, встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, принципу справедливості розгляду справи судом.

Наданий позивачем Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт має свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", який містяться в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді строки повернення наданих Банком позичальнику коштів.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не надано належних і допустимих доказів погодження між сторонами у письмовому вигляді строків повернення кредитних коштів або вжиття ним заходів в порядку, встановленому ч. 1 ст. 1049 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів 135800,00 грн. - заборгованості за кредитом, 13230,20 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 3353,20 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 1358,00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом слід відмовити.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати у разі відмови в позові підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.04.2021.

Суддя С.М.Коваль