ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2021 р. Справа№ 910/12605/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Кравчука Г.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кривошея Д.А., в порядку самопредставництва

від відповідача: адвокат Лесик Б.Б., на підставі ордеру серії ВЛ № 000,050324 від 27.04.2021

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг",

на рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року (повний текст складено 01.02.2021 р.)

у справі № 910/12605/20 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Міністерства оборони України,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг",

про стягнення 358 534,35 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" штрафних санкцій за порушення умов договору у розмірі 358534,35 грн., з яких пені 162460,88 грн. (2801049,60*0,1%*58 діб) та 196073,47 грн. штрафу за прострочення понад 30 днів (2801049,60*7%) (а.с. 1-3).

1.2. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/19/45 від 13.05.2019 в частині поставки товару визначений цим правочином строк.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 у справі №910/12605/20 стягнуто з ТОВ "Пролог Трейдінг" на користь Міністерства оборони України 81 230,44 грн. пені (неустойки), штраф на суму 98 036,74 грн. та судовий збір у розмірі 5 378,01 грн. В іншій частині позову відмовлено (а.с. 175-184).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. ТОВ "Пролог Трейдінг" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.01.2021 повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що ним виконано зобов`язання з поставки, а її прострочення мало місце у зв`язку з простроченням його контрагента, яке виникло з технічних причин (що на переконання відповідача підтверджується експертним висновком №В-890 від 10.12.2019 Черкаської регіональної ТПП) та яке сторони не могли передбачити, що на думку відповідача свідчить про істотну зміну обставин з технічних причин.

4.2. Також відповідач зазначає про те, що замовником не повернуто забезпечення виконання зобов`язання за договором у розмірі 455170,56 грн.

4.3. Судом необґрунтовано відхилено клопотання про зупинення провадження до прийняття рішення у справі №910/18402/20.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021 року, матеріали судової справи № 910/12605/20 разом з апеляційною скаргою ТОВ "Пролог Трейдінг" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Кравчук Г.А.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі № 910/12605/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. ТОВ "Пролог Трейдінг" звернулось з заявою про усунення недоліків.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі № 910/12605/20 та повідомлено учасників справи про те, що її розгляд відбудеться 27.04.2021 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 27.04.2021 р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Північним апеляційним господарським судом рушення у справі №910/18402/20.

7.2. У судовому засіданні 27.04.2021 р. представник відповідача підтримав клопотання про зупинення.

Представник позивача проти задоволення клопотання про зупинення заперечував.

Розглянувши клопотання про зупинення колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України).

Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ЦК України).

Предметом спору у справі №910/18402/20 є внесення змін до договору, таким чином у визначеній частині договір може бути змінено з моменту набрання рішенням про його зміну законної сили. Відповідно, враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, а також те, що як станом на момент звернення з позовом у даній справі так і на момент її апеляційного перегляду відсутнє таке, що набрало законної сили до звернення позивача із позовом рішення про внесення змін до договору, колегія суддів зазначає про відсутність підстав, які унеможливлюють вирішення даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №910/18402/20.

Разом з тим, колегія суддів зауважує на тому, що у випадку набрання законної сили рішенням про внесення змін до договору щодо строків виконання відповідачем зобов`язання, останній не позбавлений права звернутись із заявою про перегляд даного рішення за нововиявленими обставинами.

7.3. Також відповідачем проголошено усне клопотання про відкладення розгляду справи. Представник позивача проти задоволення такого клопотання заперечував.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів дійшла висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на відсутність визначених ст. 202 ГПК України підстав.

7.4. У судовому засіданні 27.04.2021 р. представник відповідача надав пояснення, у яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

7.5. Представник позивача у судовому засіданні 27.04.2021 р. надав пояснення, у яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 13.05.2019 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" (постачальник) укладено договір про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/19/45 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити Міністерству оборони України машини обладнання для закладів громадського харчування (39310000-8) (лінія самообслуговування): лот 1. Обладнання для їдалень (39312200-4), а саме: (лінія самообслуговування на 500 чол.) (далі - товар), зазначений у специфікації, а замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки (п.1.1) (а.с. 4-7).

8.2. Ціна, кількість та строки постачання товару визначаються специфікацією, викладеною у такій редакції: обладнання для їдалень (39312200-4) (лінія самообслуговування на 500 чол.), нормативно-технічна документація - ДСТУ ГОСТ 16371:2016, строк постачання - 135 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 24.09.2019 включно), одиниця виміру - шт., загальна кількість - 52, ціна за одиницю виміру продукції в грн (без ПДВ з тарою, витратами на завантаження продукції в місцях навантаження та транспортними витратами) - 145888,00 грн, загальна сума вартості продукції в грн (без ПДВ з тарою, витратами на завантаження продукції в місцях навантаження та транспортним витратами) - 7586176,00 грн, ціна товару з ПДВ становить 9103411,20 грн та включає доставку (п.1.2 договору).

8.3. Згідно з п.3.1 договору ціна договору становить 9103411,20 грн, у тому числі: без ПДВ - 7586176,00 грн, ПДВ - 1517235,20 грн (за загальним фондом).

8.4. За умовами п.п.5.1, 5.2 договору товар постачається на умовах DDР - склад замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів Інкотермс у редакції 2010 року згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами тощо. Терміни постачання обладнання визначено у рознарядці замовника, яка є невід`ємною частиною договору. Місцем поставки товару є військові частини Збройних сил України, що зазначені у рознарядці Міністерства оборони України, згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених нею вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень. Постачальнику надається право, за попередньою письмовою згодою замовника, на дострокове постачання товару в обсягах, передбачених договором. Постачання товару одержувачу замовника постачальник зобов`язаний провести з обов`язковим виконанням передбачених вимог щодо асортименту, кількості, якості, черговості поставок у кожній окремо відвантаженій партії. Витрати щодо перевезення товару до місця приймання одержувачем замовника несе постачальник. Розвантаження товару в місці приймання здійснюється одержувачем замовника.

8.5. Датою поставки товару вважається дата надходження товару до одержувача замовника, яка вказана в акті приймання-передачі (п.5.3 договору).

8.6. Замовник зобов`язаний прийняти поставлений товар згідно з належним чином оформленим і підписаним актом приймання-постачання (п.6.1.2 договору), а постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару у строки, встановлені договором (п.6.3.2 договору).

8.7. У п.8.3.6 договору передбачено, що за порушенням строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вартості недопоставленого товару.

8.8. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п.11.1 договору).

8.9. Відповідно до додатку 12.1.1 до договору "Рознарядка Міністерства оборони України за специфікацією" визначено місце постачання товару, адреси, кількість та термін - 135 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 24.09.2019 включно).

8.10. Згідно акту приймання-передачі військового майна №403 від 22.11.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" передало, а Міністерство оборони України прийняло обладнання для їдалень (39312200-4) (лінія самообслуговування на 500 чол.) у кількості 16 шт на суму 2801049,60 грн з ПДВ (а.с. 13-14).

8.11. 26.12.2019 Міністерство оборони України звернулось до відповідача із претензію №286/6/7987 від 20.12.2019 щодо невиконання зобов`язань за договором, у якій вимагало сплатити штрафні санкції за порушення терміну поставки товару на суму 358534,35 грн. (а.с. 10-11, 12)

8.12. Посилаючись на те, що в процесі виконання умов договору про постачання товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів продовольчої служби (за кошти Державного бюджету України) №286/2/19/45 від 13.05.2019 відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язань з поставки товару на 58 діб, позивачем було нараховано до сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" пеню в сумі 162460,88 грн, штрафу у розмірі 196073,47 грн, про стягнення яких Міністерство оборони України звернулося до суду у даній справі.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем поставлено визначений договором товар у кількості 52 шт, проте з порушенням строку поставки (а.с. 111-133).

9.2. Так, обладнання для їдалень (39312200-4) (лінія самообслуговування на 500 чол.) у кількості 16 шт на суму 2801049,60 грн з ПДВ на виконання договору відповідно ТОВ "Пролог Трейдінг" передало, а Міністерство оборони України прийняло до акту приймання-передачі військового майна №403 від 22.11.2019.

9.3. Вказане свідчить про те, що зобов`язання з поставки товару прострочено відповідачем на 58 календарних днів.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

10.2. Матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару, у строк, який погоджений контрагентами у договорі, а прострочення поставки складає більше 30 днів, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені (неустойки) та штрафу згідно положень п.8.3.6 договору є правомірними.

Розрахунок суми заявленої позивачем до стягнення неустойки (пені, штрафу) здійснений позивачем вірно, внаслідок чого обґрунтованим є стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 358534,35 грн, з яких 162460,88 грн пені (неустойки) та 196073,47 грн штрафу.

В силу положень ст. 617 ЦК України недодержання своїх обов`язків контрагентами відповідача (на яке він посилається в обґрунтування неможливості вчасного виконання обов`язку за договором) не звільняють його від обов`язку своєчасно поставити товар.

При цьому, при укладенні договору відповідач був обізнаний зі змістом п.8.3.6 договору в контексті обсягу своєї відповідальності та зазначає, що відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

10.3. Також колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій(а.с. 145-148).

10.4. У вказаному клопотанні відповідач просив зменшити розмір штрафних санкцій до 5% від заявленої до стягнення позивачем суми з посиланням на те, що затримка поставки його контрагентом зумовила неможливість вчасного виконання ним обов`язку перед позивачем, а також те, що належне виконання ним зобов`язання було забезпечено сумою у розмірі 455170,56 грн., яка перевищує розмір штрафних санкцій, що пред`явлені до стягнення в межах розгляду даної справи.

Судом першої інстанції врахувавши інтереси сторін, ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, а також оптимальний баланс інтересів сторін спору, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій на 50%, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає штраф на суму 98036,74 грн та 81230,44 грн пені (неустойки).

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів зазначає про те, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції тверджень відповідача про те, що прострочення мало місце у зв`язку з простроченням його контрагента, яке виникло з технічних причин (що на переконання відповідача підтверджується експертним висновком №В-890 від 10.12.2019 Черкаської регіональної ТПП) та яке сторони не могли передбачити з огляду на наступне.

У вказаній частині відповідач посилається на те, що висновком Черкаської торгово-промислової палати №В-890 від 10.12.2019 (а.с. 42-45) підтверджено настання істотної зміни обставин з технічних причин, які впливають на можливість виконання постачальником своїх обов`язків за договором №286/2/19/45 від 13.05.2019, укладеним між ТОВ "Пролог Трейдінг" та Міністерством оборони України, станом на 18.09.2019, та є підставою для внесення змін до вказаного договору в частині продовження строку виконання зобов`язань з поставки товару, а покладення на відповідача ризику настання непередбаченого випадку на виробництві виробника товару та, як наслідок, затримки поставки товару постачальником, не узгоджуються з такими засадами цивільного судочинства як розумність та справедливість, суд зазначає наступне.

В силу ст.617 Цивільного кодексу України не вважається випадком, а отже не є підставою для звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності:

- недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника (кредитор не має нести негативні наслідки відносин між боржником та його контрагентами);

- відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання (вступаючи у договірні відносини, боржник несе відповідні ризики та має замінити відсутні товари на інші або вчиняти інші заходи щодо належного виконання зобов`язання);

- відсутність у боржника необхідних коштів. Отже незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об`єктивні обставини чи суб`єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, недодержання своїх обов`язків контрагентами відповідача не звільняють його від обов`язку своєчасно поставити товар.

Доказів несення змін до укладеного сторонами договору до звернення позивача із позовом та станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, - до матеріалів справи не надано.

При цьому, відповідачем не спростовано обґрунтованого висновку суду першої інстанції про те, що зазначений відповідачем експертний висновок про зміну істотних обставин щодо термінів виконання зобов`язань за договором не є належним та допустимим доказом відсутності вини відповідача у порушенні строків виконання зобов`язань, оскільки п.п.9.1, 9.3 договору встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо), доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

11.2. Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції твердження відповідача про те, що замовником не повернуто забезпечення виконання зобов`язання за договором у розмірі 455170,56 грн. з огляду на те, що позивач не звертався до суду з вимогою про повернення такого забезпечення, тому відсутні підстави для зарахування вказаних коштів в рахунок виконання рішення суду в даній справі.

11.3. Також колегія суддів зазначає про помилковість тверджень відповідача про необґрунтоване відхилення судом клопотання про зупинення провадження з огляду на те, що відповідачем не доведено існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, з огляду на те, що в силу положень ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов`язання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили. Відповідно, набрання рішенням у справі №910/12605/2 законної сили не змінить того, що станом на момент звернення з позовом у справі №910/12605/20 та прийняття у ній судом першої інстанції рішення обов`язок відповідача щодо поставки товару у визначений договором строк був порушений.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем прав позивача на своєчасне отримання замовленого товару.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.7. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.8. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.9. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.10. Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

13.11. Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.12. Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

13.13. Відповідно до ч.2 ст.267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

13.14. Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

13.15. Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

13.16. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

13.17. Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

13.18. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

13.19. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

13.20. В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

13.21. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

13.22. Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження щодо розміру пені встановлено також ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

13.23. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена стаття кореспондується зі ст. 233 ГК України, яка визначає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

13.24. Наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

13.25. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Тобто, наявність обставин для зменшення штрафних санкцій повинна бути доведена належними та допустимими доказами саме відповідачем.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі №910/12605/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі №910/12605/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі №910/12605/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20 січня 2021 року у справі №910/12605/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог Трейдінг".

4. Справу №910/12605/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 29.01.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Кравчук