ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" квітня 2021 р. Справа № 907/537/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в особі:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

розглянув апеляційну скаргу торгового товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» б/н від 08.04.2021 (вх.№01-05/1304/21 від 14.04.2021)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021, суддя: Андрейчук Л.В., м. Ужгород, (повний текст рішення складено - 01.02.2021),

за позовом торгового товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі», м. Будапешт, Угорщина,

до відповідача виконавчого комітету Тячівської міської ради, м. Тячів, Закарпатська обл.,

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі», м. Тячів, Закарпатська обл.,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача фізичної особи-підприємця Кухар Івана Степановича, смт. Буштино, Тячівського р-ну, Закарпатської обл.,

про визнання протиправним рішення виконавчого комітету та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Торгове товариство з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» (Угорщина) звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до виконавчого комітету Тячівської міської ради про визнання протиправним рішення виконавчого комітету міської ради та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Підставою звернення до суду стало виявлення факту порушення права власності позивача оскільки реконструйований ним завод по виготовленню пеллет (гранул), розташований за адресою: м. Тячів, вул. Лазівська, 52, оспорюваним рішенням помилково оформлений не за позивачем Торгове ТОВ «Шкала-Енерджі» (Угорщина), а за його філією ТОВ «Шкала-Енерджі» (Україна). Посилаючись на ці обставини, позивач просить поновити строк позовної давності, що пропущений ним з поважних причин.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021 у справі №907/537/18 відмовлено в задоволенні вищезазначеного позову.

Частиною першою статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

14.04.2021 на адресу Західного апеляційного господарського суду від Торгового ТОВ «Шкала-Енерджі» (Угорщина) надійшла апеляційна скарга на вищезазначене рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин апеляційний господарський суд доходить до висновку, що строк апеляційного оскарження на рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021 у справі №907/537/18 розпочинає свій перебіг з 02.02.2021 (наступний день після дати складення повного тексту рішення) та завершується 22.02.2021, оскільки останній день строку припадає на неробочий день - 21.02.2021 (неділя).

Частиною сьомою статті 116 ГПК України визначено, що строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Зі штемпелю на поштовому конверті, яким надійшла апеляційна скарга, вбачається, що така здана на пошту 09.04.2021. Ці відомості узгоджуються з інформацією, яка міститься на веб-сайті Укрпошта за пошуковим запитом поштового відправлення №020.

Таким чином, Торгове ТОВ «Шкала-Енерджі» (Угорщина) подало апеляційну скаргу через 46 днів після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021 у справі №907/537/18, а тому така подана з пропуском строку.

Судом встановлено, що разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вищезазначеного рішення, яке мотивоване тим, що позивач не мав можливості подати апеляційну скаргу раніше з об`єктивних, незалежних від нього причин, а саме: оскаржуване рішення постановлено без участі позивача, повний текст цього рішення позивачем не отримувався, а фактично вручено його представнику лише 22.03.2021; з 09.02.2021 по 19.03.2021 представник позивача хворів гострим распіраторно-вірусним захворюванням та коронавірусною інфекцією, а тому не мав можливості подати апеляційну скаргу.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частин 1, 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмежено, зокрема, задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (справа "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007, справа "Трух проти України" від 14.10.2003).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги, зокрема, додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

На виконання цієї вимоги процесуального закону позивачем до матеріалів апеляційної скарги в якості додатку №4 надано копію конверту поштового відправлення №203, яким оскаржуване рішення суду першої інстанції надсилалось його представнику за адресою: 88000, м. Ужгород, вул. І. Франка, 1-Б. Інших доказів отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

З інформації, яка міститься на веб-сайті Укрпошта за пошуковим запитом вищезазначеного поштового відправлення №203 вбачається, що таке надіслане 04.02.2021, а вручене 10.02.2021. Тому спростовуються твердження апелянта про те, що рішення, яке оскаржується, вручене його представнику лише 22.03.2021, а також щодо неотримання оскарженого рішення місцевого господарського суду.

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, тобто, сторони зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Відповідно, скаржник не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух (стан) судового провадження, ініційованого ним самим, скориставшись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та наданими йому процесуальними правами, що ним не було зроблено.

За таких обставин, суд відхиляє доводи скаржника, що ним подано апеляційну скаргу у двадцятиденний строк на апеляційне оскарження, який розпочався з моменту отримання примірника рішення місцевого господарського суду, тобто, з 22.03.2021, оскільки ці обставини не підтверджені жодними доказами.

Що стосується покликання апелянта на те, що його представник з 09.02.2021 по 19.03.2021 хворів гострим распіраторно-вірусним захворюванням та коронавірусною інфекцією, а тому не мав можливості подати апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією. Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітеном.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 16.04.2021 у справі №904/3258/14).

Отже, не дивлячись на карантинні обмеження, позивач не був позбавлений можливості та мав достатньо часу, щоб дізнатися про стан своєї справи та своєчасно обрати іншого представника для захисту своїх інтересів у суді, у строки визначені процесуальним законом.

Окрім того, зважаючи, що суду апеляційної інстанції надійшли лише матеріали апеляційної скарги без матеріалів справи №907/537/18, то володіючи вільним доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано, що представник апелянта - Борсенко Олександр Вікторович, не єдиний представник Торгового ТОВ «Шкала-Енерджі» (Угорщина), оскільки в суді першої інстанції інтереси останнього представляв адвокат Майор І.В. на підставі ордеру серії АО №1003916 від 17.12.2019. Ці обставини підтверджуються ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.10.2020 у справі №907/537/18, яка опублікована за веб-посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/Review/92672454 .

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами статті 119 ГПК України, згідно з частиною 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового аналізу наведеної норми слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню. Відтак, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 16.04.2021 у справі №904/3258/14).

Виходячи зі змісту частин 2 та 3 статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі №926/1037-б/15).

Перевіривши доводи скаржника щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, суд дійшов до висновку про те, що у даному випадку пропуск процесуального строку зумовлений не об`єктивними і незалежними від волі скаржника причинами, а суб`єктивними чинниками і поведінкою самого скаржника. Скаржник не проявив особистої старанності при прийнятті рішення про ініціювання процедури апеляційного оскарження рішення місцевого господарського суду. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що апелянт подав апеляційну скаргу через 46 днів після закінчення строку апеляційного оскарження, а тому не розцінює, що пропуск цього строку є незначним.

Частиною третьою статті 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, враховуючи те, що скаржником належним чином не обґрунтувало поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду та не довело наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкодили скаржнику у вчиненні відповідних процесуальних дій, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга торгового товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» б/н від 08.04.2021 (вх.№01-05/1304/21 від 14.04.2021) підлягає залишенню без руху з підстав, визначених ч. 3 ст. 260 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

залишити без руху апеляційну скаргу торгового товариства з обмеженою відповідальністю «Шкала-Енерджі» б/н від 08.04.2021 (вх.№01-05/1304/21 від 14.04.2021) на рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021 у справі №907/537/18.

Скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги шляхом зазначенні інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження на рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.01.2021 у справі №907/537/18.

Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач) С.М. Бойко

Дата підписання ухвали 20.04.2021.