ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Справа№ 910/17204/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 про відмову у прийнятті додаткового рішення

у справі № 910/17204/20 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна"

про стягнення 87 413, 08 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна" про стягнення 87 413, 08 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі № 910/17204/20 в задоволенні позову відмовлено повністю.

До господарського суду від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/17204/20 у прийнятті додаткового рішення у справі № 910/17204/20 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, ТОВ "РТМ-Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/17204/20 та прийняти нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/17204/20 задовольнити, стягнути з ТОВ "Преміум Медіа Груп" витрати на професійну правничу допомогу розмірі 10 000, 00 грн та сплачений судовий збір за подання даної апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано того, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватися на сторін у даній справі, оскільки справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження де стадія судових дебатів не проводиться. Крім того апелянт зазначає, що місцевий господарський суд дійшов необґрунтованих висновків про можливість подання відповідачем доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу лише впродовж розгляду справи, оскільки жодною нормою Господарського процесуального кодексу України не передбачено такого обмеження у випадку розгляду справи в спрощеному провадженні. За доводами відповідача, чинним процесуальним законом визначено можливість подання доказів, зокрема, протягом п`яти днів після ухвалення рішення. При цьому з огляду на те, що справа розглядалась без виклику сторін, на думку скаржника, вказаний строк обчислюється з урахуванням дати отримання стороною копії судового рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021, апеляційна скарга у справі № 910/17204/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "РТМ-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/17204/20; розгляд справи призначено на 29.03.2021; встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань.

Позивач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Судове засідання, що було призначено на 29.03.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 розгляд справи призначено на 19.04.2021.

В судовому засіданні 19.04.2021 представниками сторін надано усні пояснення.

За результатами проведеного засідання суду колегією суддів оголошено перерву до 21.04.2021, про що постановлено протокольну ухвалу.

В судове засідання 21.04.2021 представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду справи судом, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.04.2021 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в ухваленні додаткового рішення, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 248, ч. 2 ст. 252 ГПК України, виходив з того, що оскільки в межах строків розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження стороною відповідача не було надано доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, то відсутні підстави для задоволення заяви сторони щодо стягнення з позивача відповідних витрат.

Однак, з наведеними висновками місцевого господарського суду апеляційна інстанція в повній мірі не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Частиною 2 статті 126 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, який містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. ч. 1, 2, 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Беручи до уваги те, що розгляд даної справи здійснювався господарським судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, яке не передбачає наявності такої стадії судового процесу як судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 922/376/20).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до відзиву на позовну заяву відповідачем не надано доказів, якими б підтверджувались обставини понесення стороною судових витрат, передбачених ст. 126 ГПК України. Відповідні документи були подані разом з заявою про ухвалення додаткового рішення, що була надіслана на адресу суду 19.01.2021. При цьому відповідач зауважив, що оскільки повний текст рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 ним був отриманий 18.01.2021, то п`ятиденний строк на подання доказів в підтвердження понесення товариством судових витрат закінчується 22.01.2021.

Колегія суддів не погоджується з вищенаведеними доводами, оскільки у відповідності до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України докази подаються протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто настання події, з якою пов`язано початок перебігу строку. Водночас обставини отримання судового рішення поза межами вищенаведеного строку могли бути достатньою підставою для його поновлення за клопотанням заявника, яке відповідачем при зверненні із заявою про ухвалення додаткового рішення від 19.01.2021 не заявлялось. Тоді як в силу приписів ст. ст. 14, 119 ГПК України вчинення судом процесуальної дії з поновлення пропущеного процесуального строку встановленого законом здійснюється на підставі клопотання учасника справи.

Посилання відповідача на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена у його постанові від 18.06.2020 у справі № 140/2024/19, не може бути врахована апеляційним господарським судом, оскільки відповідні висновки були наведені з урахуванням іншого процесуального законодавства.

Отже, заява про ухвалення додаткового рішення з доказами понесених стороною витрат на професійну правничу допомогу була подана відповідачем з порушенням визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України строків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 заяву ТОВ "РТМ-Україна" про ухвалення додаткового рішення, на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, повернуто заявнику без розгляду у зв`язку з відсутністю опису вкладення, як необхідного доказу в підтвердження надіслання усіх долучених до заяви документів позивачу.

ТОВ "РТМ-Україна", після усунення вищенаведених недоліків, вдруге звернулось до господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення від 01.02.2021, в якій, зокрема, просило поновити строки на подання цієї заяви. Однак такий строк не пропущений, оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Клопотання про поновлення визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України строків на подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не заявлялось. Будь-яких уточнень до вищезазначеної заяви з приводу заявленого клопотання не подавалось.

Враховуючи те, що при зверненні з заявою про ухвалення додаткового рішення відповідачем було пропущено строк на подання доказів, клопотання про поновлення якого не заявлялось ані під час подання заяви від 19.01.2021, ані заяви від 01.02.2021, судова колегія приходить до висновку, що у даному випадку мало місце наявність підстав для відмови у прийнятті додаткового рішення у зв`язку з залишенням без розгляду поданих відповідачем документів з огляду на недотримання унормованих ч. 8 ст. 129 ГПК України строків. При цьому висновки суду першої інстанції про відмову в ухваленні додаткового рішення з мотивів неподання відповідачем документів в межах строків розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визнаються судовою колегією безпідставними та такими, що не відповідають приписам чинного процесуального закону.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку. Однак у зв`язку з встановленими судовою колегією допущеними місцевим господарським судом порушеннями вимог процесуального законодавства оскаржуване судове рішення підлягає зміні.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для зміни судового рішення, зокрема, є порушення вимог процесуального законодавства. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За встановленого, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 10.02.2021, на підставі ч. 4 ст. 277 ГПК України, підлягає зміні в її мотивувальній частині.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 255, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/17204/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 910/17204/20 змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "РТМ-Україна".

4. Матеріали справи № 910/17204/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 26.04.2021