ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/360/21

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Абрамова В.Д.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Нобіс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Будівельні Матеріали"

про стягнення заборгованості в сумі 39 075,09 грн.,

за участю представника:

позивача: Кеміня В.В. (довіреність від 10.02.2021 року);

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Нобіс" (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Будівельні Матеріали" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 39 075,09 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач послався на порушення відповідачем умов договору №03-09/18 на виконання проектних робіт від 03.09.2018 року, згідно з якими позивач зобов`язувався виконати проектну документацію, а відповідач зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Відповідач роботи, виконані позивачем прийняв, проте оплатив частково.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 36 503,10 грн. основного боргу, 1 053,47 грн. трьох процентів річних, 1 518,52 грн. суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.02.2021 року.

24 лютого 2021 року представник позивача в засіданні позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року підготовче засідання відкладено на 24 березня 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Судом встановлено, що ухвали суду від 08.02.2021 року та від 24.02.2021 року, направлені відповідачу, були повернуті поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідками форми ф-20 від 01.03.2021 року та 17.03.2021 року із зазначенням: "адресат відсутній за вказаною адресою" та "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

У зв`язку з цим, 17 березня 2021 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик відповідача у справі №911/360/21 в засідання, яке відбудеться 24 березня 2021 року.

24 березня 2021 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2021 року.

У засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 21 квітня 2021 року.

25 березня 2021 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик відповідача у справі №911/360/21 в судове засідання, яке відбудеться 21 квітня 2021 року.

21 квітня 2021 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовільнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 08.02.2021 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи по суті, відзиву на позовну заяву не подано, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків:

03 вересня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Фортуна Нобіс" (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нові Будівельні Матеріали" (далі - відповідач) був укладений договір №03-09/18 на виконання проектних робіт (далі - договір), згідно з умовами якого позивач зобов`язувався виконати проектну документацію, а відповідач зобов`язувався прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно з п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов`язання за плату виконаним коригування проектної документації розділів "Газопостачання", "Дахові газові котельні", "Прибудовані газові котельні", "Теплові мережі" по проекту: "Коригування проекту будівництва житлових будинків та об`єктів соціально - побутової сфери на просп. Академіка Глушкова, 6 у Голосіївському районі м. Києва". Стадія "Проект", (надалі - коригування проектної документації), та передати результати таких проектних робіт відповідачу.

Відповідно до п. 1.2. договору, коригування проектної документації виконується відповідно до завдання на коригування (додаток №3 до договору), ДБН А. 2.2-3-2014. ДБН А. 3.1-5:2016 іншого законодавства України та згідно з календарним планом виконання робіт, який є додатком №2 до цього договору.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що строки виконання окремих етапів проектних робіт за цим договором визначаються календарним планом виконання проектних робіт, який є додатком №2 до договору. Календарний план виконання робіт може змінюватись за взаємною згодою сторін шляхом внесення відповідних змін до нього.

Згідно з п. 1.4. договору, позивач приступає до коригування проектної документації, протягом 5-ти календарних днів з дати одержання вихідних даних, необхідних для проектування, та авансу, сплаченого відповідачем, в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що вартість коригування проектної документації за цим договором визначається в порядку, передбаченому державними будівельними нормами України та відповідно до протоколу погодження договірної ціни, який є додатком №1 до цього договору, становить 631 913,21 грн. (шістсот тридцять одна тисяча дев`ятсот тринадцять грн. 21 коп.), крім того 20% ПДВ - 126 382,65 грн. (сто двадцять шість тисяч триста вісімдесят дві грн. 65 коп.), разом з ПДВ договірна ціна становить 758 295,86 грн. (сімсот п`ятдесят вісім тисяч двісті дев`яносто п`ять грн. 86 коп.).

Відповідно до п. 2.3. договору, договірна ціна включає вартість проектних робіт, передбачених цим договором.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що розрахунки за цим договором між сторонами будуть відбуватись виключно в національній валюті України - гривні. Сторони дійшли згоди щодо того, що оплата вартості коригування проектної документації, здійснюватиметься відповідачем шляхом сплати авансів та оплати за фактично виконані роботи у наступному порядку:

сплата авансового платежу за цим договором здійснюється відповідачем у розмірі 50% вартості робіт згідно з календарним планом (додаток №2) протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати одержання листа від позивача про готовність приступити до виконання проектних робіт (п. 3.1.1. договору);

оплата виконаних проектних робіт здійснюється відповідачем згідно з календарним планом (додаток №2) протягом 10 (десяти) банківських днів після здачі робіт та підписання відповідачем акту здачі-приймання виконаних робіт (надалі - акт) з урахуванням авансу, що був раніше перерахований та коштів гарантійного фонду (п. 3.1.2. договору);

остаточний розрахунок за виконані роботи в розмірі 10% вартості робіт (гарантійний фонд), проводиться протягом 5 (п`яти) банківських днів, після зняття зауважень експертизи та з дати надання відповідачем у повному обсязі скоригованої документації за зауваженнями експертизи (п. 3.1.3. договору).

Сторонами був підписаний додаток №1 до договору «Протокол погодження договірної ціни», відповідно до умов якого вартість проектних робіт за цим договором, включаючи ПДВ, становила 758 295,86 грн., а також додаток №2 до договору «Календарний план виконання робіт», згідно з яким визначені строки виконання робіт.

За твердженнями представника позивача, на виконання умов договору 12 грудня 2019 року відповідач перерахував на рахунок позивача аванс у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2020 року позивачем було передано, а відповідачем прийнято проектну документацію "Коригування проекту будівництва житлових будинків та об`єктів соціально - побутової сфери на проспекті Академіка Глушкова, 6 в Голосіївському районі м. Києва" Стадія проектування: "Проект" 2 черга будівництва Прибудована котельня (15а, 34, 35, 36 поз. по ГП); Газопроводи-вводи, ВОГ ШРП, ГВП; Блискавкозахист; Теплова мережа", про що сторонами підписано акт здачі-приймання проектних робіт по договору на виконання проектних робіт №03-09/18 від 03.09.2018 р., на суму 151 670,12 грн., копія якого долучена до матеріалів справи.

Проте відповідач виконану позивачем роботу повністю не оплатив.

Частиною ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію від 18.12.2020 року з вимогою оплатити борг.

Відповідач відповіді на претензію від 18.12.2020 року не надав, заборгованість не оплатив.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача борг у сумі 36 503,10 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України, договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх.

Згідно з ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 03 вересня 2018 року був укладений договір №03-09/18 на виконання проектних робіт, згідно з умовами якого позивач зобов`язувався виконати проектну документацію, а відповідач зобов`язувався виконані роботи прийняти та оплатити.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, сплата авансового платежу за цим договором здійснюється відповідачем у розмірі 50% вартості робіт згідно з календарним планом (додаток №2) протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати одержання листа від позивача про готовність приступити до виконання проектних робіт.

Згідно з п. 3.1.2. договору, оплата виконаних проектних робіт здійснюється відповідачем згідно з календарним планом (додаток №2) протягом 10 (десяти) банківських днів після здачі робіт та підписання відповідачем акту здачі-приймання виконаних робіт (надалі - акт) з урахуванням авансу, що був раніше перерахований та коштів гарантійного фонду.

Судом встановлено, що 12 грудня 2019 року відповідач перерахував на рахунок позивача аванс у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача, копія якої долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2020 року позивачем було передано, а відповідачем прийнято проектну документацію "Коригування проекту будівництва житлових будинків та об`єктів соціально - побутової сфери на проспекті Академіка Глушкова, 6 в Голосіївському районі м. Києва" Стадія проектування: "Проект" 2 черга будівництва Прибудована котельня (15а, 34, 35, 36 поз. по ГП); Газопроводи-вводи, ВОГ ШРП, ГВП; Блискавкозахист; Теплова мережа", про що сторонами підписано акт здачі-приймання проектних робіт по договору на виконання проектних робіт №03-09/18 від 03.09.2018 р., на суму 151 670,12 грн., копія якого долучена до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до п. 4.1. договору, здача - приймання виконаних робіт з коригування проектної документації здійснюється шляхом підписання сторонами актів та накладних, які складаються за результатами повного виконання коригування проектної документації відповідно до календарного плану виконання робіт (додаток №2).

Згідно з п. 4.2. договору, відповідач зобов`язаний протягом 10-ти (десяти) календарних днів після отримання вказаного в п. 4.1. акту та результатів виконаного коригування проектної документації за накладною підписати та повернути акт позивачу або надати мотивовану відмову від підписання такого акту.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що у випадку мотивованої відмови відповідача від підписання вказаного в п. 4.1. акту, або у разі виявлення недоліків у проектній документації, позивач зобов`язаний протягом 7-ми робочих днів з дати одержання від відповідача переліку недоліків (зауважень) усунути їх за власний рахунок.

Згідно з п. 4.4. договору, коригування проектної документації вважаються виконаними позивачем та прийнятими відповідачем з моменту підписання відповідачем відповідного акту. При неотриманні позивачем підписаного акту або мотивованої відмови від підписання такого акту у встановлений п. 4.2 термін, коригування проектної документації вважаються виконаними позивачем та прийнятими відповідачем.

Судом встановлено, що відповідач про наявні у виконаних позивачем роботах недоліки не звертався, документів, що підтверджували б зауваження експертизи, суду не надав.

Так, відповідачем були прийняті роботи, виконані позивачем, на загальну суму 151 670,12 грн.

З урахуванням сплаченого позивачем авансу в сумі 100 000,00 грн. та гарантійного платежу в розмірі 10% вартості робіт у сумі 15 167,012 грн., борг відповідача перед позивачем становить 36 503,10 грн.

Документів, що підтверджували б оплату боргу перед позивачем, представник відповідача суду не надав.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином

Господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач документів, що підтверджували б оплату виконаних позивачем робіт, суду не надав, тому вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в сумі 36 503,10 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 1 053,47 грн. та суму, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, у розмірі 1 518,52 грн.

Оскільки, згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний був оплатити виконану позивачем роботу протягом 10 банківських днів після здачі робіт та з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання проектних робіт, тому відповідач повинен був розрахуватись із позивачем не пізніше 14 лютого 2020 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, сплата трьох процентів річних від простроченої суми є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредитору.

Судом встановлено, що прострочення платежу з 15.02.2020 року до 02.02.2021 року складає 354 дні, тому три проценти річних від суми 36 503,10 грн. становлять 1 059,46 грн. (за розрахунком суду).

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки позивачем три проценти річних визначені в розмірі 1 053,47 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж повинен бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому повинен бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо оплату заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без враховування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням цього місяця.

Так, сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, в період березень 2020 року по листопад 2020 року: у березні 2020 року - 100,8% (УК №70 від 11.04.2020 року); квітні - 100,8% (УК №88 від 13.05.2020 року); травні - 100,3% (УК №109 от 11.06.2020 року); червні - 100,2% (УК №134 від 16.07.2020 року); липні - 99,4% (УК №154 від 12.08.2020 року); серпні - 99,8% (УК №176 від 11.09.2020 року); вересні - 100,5% (УК №199 від 13.10.2020 року), жовтні - 101,0% (УК №219 від 11.11.2020 року); листопад - 101,3% (УК №241 від 11.12.2020 року) від суми 36 503,10 грн., складає 1 518,75 грн. (за розрахунком суду).

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Оскільки позивачем сума, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції, визначена в розмірі 1 518,52 грн., то стягненню підлягає саме ця сума.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 324 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 509, ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 625, ст. 629, ч. ч. 1, 2 ст. 853, ч. 1 ст. 887, п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. ст. 12-15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. ч. 2, 3 ст. 120, ст. 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ч. 2 ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Нобіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Будівельні Матеріали" про стягнення заборгованості в сумі 39 075,09 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нові Будівельні Матеріали" (08725, Київська область, Обухівський район, село Красне Перше, вулиця Шевченка, 16-А, ідентифікаційний код 32843212) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Нобіс" (03058, місто Київ, вулиця Лебедєва-Кумача, 5, Н/П 134, ідентифікаційний код 40282150) 36 503,10 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот три грн. 10 коп.) основного боргу; 1 053,47 грн. (одну тисячу п`ятдесят три грн. 47 коп.) трьох процентів річних; 1 518,52 грн. (одну тисячу п`ятсот вісімнадцять грн. 52 коп.) суми, на яку збільшилась заборгованість з урахуванням індексу інфляції; 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 26.04.2021 року.

Суддя С. Грабець