ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/628/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", місто Харків
до Фізичної особи-підприємця Волкова Олександра Володимировича, місто Харків
про стягнення 42 852,61 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи -підприємця Волкова Олександра Володимировича (відповідача) 42 852,61 грн., з яких: 34 514,26 грн. - сума основного боргу за спожиту в період з березня 2018 року по грудень 2020 року теплову енергію, 2 916,20 грн. - 3% річних та 5 422,15 грн. - інфляційні втрати. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02 березня 2021 року позовну заяву КП "Харківські теплові мережі" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/628/21. Розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в порядку частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України; відповідачу, згідно з частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

02 квітня 2021 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла заява КП "Харківські теплові мережі" про зменшення позовних вимог (за вх. № 7522) згідно якої позивач, у зв`язку із здійсненням уточненого розрахунку суми заборгованості, а саме: інфляційних витрат та 3% річних, просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Волкова Олександра Володимировича на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань, яка складає (всього) 39 029,75 грн., з яких: 34 514,26 грн. сума основного боргу; 2 970,79 грн. - інфляційних втрат; 1 544,70 грн - 3 % річних.

Приймаючи до уваги те, що право позивача на зменшення розміру позовних вимог є абсолютним і не залежить від волі інших сторін у справі, а також враховуючи, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам, встановленим частиною пятою статті 46 ГПК України, суд прийняв відповідне зменшення та продовжив розгляд справи з урахуванням нової ціни позову.

Фізична особа -підприємець Волков Олександр Володимирович наданими відповідачу процесуальними правами не скористався; у встановлений статтею 251 Господарського процесуального кодексу України строк відзив на позовну заяву до суду не подав.

Копію ухвали Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 про відкриття провадження у справі № 922/628/21 направлено в паперовій формі - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення за адресою ФОП Волкова О.В., вказаною у позовній заяві, яка також співпадає з юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 61051, місто Харків, вулиця Олексіївська, будинок 14, корпус Б, квартира 33. Однак, зазначене відправлення не вручено адресатові та повернуто до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою", про що свідчить довідка відділення поштового зв`язку "Укрпошта" від 09 березня 2021 року.

Жодних відомостей щодо інших засобів зв`язку із відповідачем матеріали справи не містять.

Керуючись приписами пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд приходить до висновку, що ФОП Волкова О.В. належним чином повідомлено про розгляд справи № 922/628/21.

Згідно статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Так, розглянувши справу № 922/628/21 в межах строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України; дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01 грудня 2007 року між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» (далі - Теплопостачальна організація) та фізичною особою - підприємцем Волковим Олександром Володимировичем (далі Споживач) укладено Договір № 2438 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України, відповідно до встановлених органами місцевого cамоврядування тарифів, діючих на період постачання теплової енергії, та на підставі показань

приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень (пункт 6.1. Договору).

У відповідності до пункту 6.4 Договору відповідач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплатити позивачу попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію Споживач здійснює до 18 числа місяця, наступного за рахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку та до 28 числа поточного місяця, при розрахункам за показаннями приладів обліку.

Згідно пункту 6.5 Договору, якщо фактичне використання теплової енергії більше, ніж зазначене в договорі, це перевищення окремо оплачується Споживачем до 28 числа поточного місяця, якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати заявленого обсягу періоду, наступного за розрахунковим.

Відповідно пункту 6.6. Договору, розрахунки без приладів комерційного обліку, якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує сплачений зазначений в договорі обсяг, вартість такого перевищення сплачується Споживачем не пізніше 18-го числа місяця, наступного за рахунковим; якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати зазначеного в договорі обсягу місяця, наступного за рахунковим.

Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань (з урахуванням теплових втрат від наружної стіни будинку до місця установки приладу обліку відповідно до пункту 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71), які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (пункт 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198), а між власниками житла пропорційно площам квартир (пункт 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630).

Відповідач - ФОП Волков О.В. займає приміщення (магазин продовольчих товарів), розташоване за адресою: м. Харків, вул. Тимирязева, 26-А (далі також Об`єкт теплоспоживання).

Звертаючись до суду із даним позовом КП "Харківські теплові мережі" зазначає, що на підставі розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2017-2018 р.р., 2018-2019р.р., 2019-2020 р.р., 2020-2021 р.р. та Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 2438 від 01.12.2007 року позивач здійснює постачання теплової енергії до приміщення ФОП Волкова О.В. за адресою: вул. Тимирязева, 26-А. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується, зокрема, Актами на включення теплової енергії у приміщення відповідача. Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками повноважених представників КП Харківські теплові мережі та балансоутримувача будівлі за адресою вул. Тимирязева, 26-А.

У зв`язку з тим, що житловий будинок, у якому розташовані нежитлові приміщення відповідача, оснащений приладом обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої ФОП Волковим О.В. теплової енергії на потреби опалення здійснювався згідно показань приладу обліку, встановленого у будинку, з урахуванням максимального теплового навантаження на нежитлові приміщення відповідача, виконаного згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

Разом з тим, з жовтня 2020 року у житловому будинку, у якому розташовані нежитлове приміщення відповідача, демонтовано прилад обліку, що підтверджено Актом про демонтаж від 05.10.2020, а тому розрахунок вартості спожитої ФОП Волковим О.В. теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94.

На підставі зазначеного КП Харківські теплові мережі було направлено на адресу ФОП Волкова О.В. платіжні вимоги та акти виконаних робіт за спожиту теплову енергію по подвальному приміщенню, яке розташовано за адресою; м. Харків, вул. Тімірязєва 26-а за період з лютого 2018 по квітень 2019 на суму 21 840,30 грн. супровідний лист від 21.05.2019 за № 186; за період з жовтня 2019 по квітень 2020 супровідний лист від 28.05.2020 за № 30. Після демонтажу засобу вимірювальної техніки нарахування позивача за споживання відповідачем теплової енергії на опалення складають: за жовтень 2020 277,92 грн., за листопад 2020 1700,38 грн. та за грудень 2020 3 156,28 грн., що також підтверджено наявними в матеріалах справи рахунками на оплату спожитої теплової енергії.

Однак, за твердженням позивача, ФОП Волков О.В. систематично не сплачує рахунки за спожиту теплову енергію, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед КП "Харківські теплові мережі", яка складає 34 514,26 грн. за період з березня 2018 року по грудень 2020 року (включно).

Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаної теплової енергії, на суму основного боргу позивачем, в порядку статті 625 ЦК України, нараховано також 3 % річних в розмірі 1 544,70 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 970,79 грн. Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку стали підставою для звернення Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, згідно положень Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, оплата вартості спожитої теплової енергії повинна проводитись ФОП Волковим О.В. відповідно до умов Договору та чинних нормативно-правових актів. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" також визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати теплової енергії у спірному періоді не надав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" в частині стягнення 34 514,26 грн. основної заборгованості за Договором № 2438 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді - обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок трьох процентів річних і інфляційних втрат за кожний період прострочення окремо. Перевіривши відповідні нарахування, суд встановив, що вони не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку із чим позовні вимоги КП "Харківські теплові мережі" в частині стягнення з відповідача 2 970,79 грн. інфляційних втрат та 1 544,70 грн. - процентів річних є обґрунтованими і також підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позовні вимоги у даній справі задоволено у повному обсязі, а відтак витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн., що є мінімальним згідно Закону України «Про судовий збір», покладаються на Фізичну особу - підприємця Волкова Олександра Володимировича та підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 173-175, 193 Господарського кодексу України та керуючись статтями 1, 13, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 239, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волкова Олександра Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ; р/рахунок НОМЕР_2 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) заборгованість за спожиту в період з березня 2018 року по грудень 2020 року теплову енергію в розмірі 34 514,26 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волкова Олександра Володимировича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (місцезнаходження: 61037, місто Харків, вулиця Мефодіївська, будинок 11; ; р/рахунок НОМЕР_3 в Філії Харківського обласного управління АТ Ощадбанк, МФО 351823) три проценти річних в розмірі 1 544,70 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 970,79 грн. та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 ГПК України, з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також пункту 4 розділу X Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "29" квітня 2021 р.

Суддя В.В. Рильова