ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6293/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередка А.Є., Коваль Л.А.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 (суддя Панна С.П.)

у справі № 904/6293/20

за позовом ОСОБА_2 , м.Синельникове, Дніпропетровська область

до ОСОБА_1 , смт. Славгород, Дніпропетровська область

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС, с.Новогніде, Синельниківський р-н, Дніпропетровська обл.

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі, акта приймання-передавання частки у статутному капіталі та скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС від 02.04.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також акту приймання - передачі частки у статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС від 02.04.2020, справжність підписів на якому засвідчена державним нотаріусом Другої Синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. та зареєстровано в реєстрі за №2-496. Окрім того позивач просить скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 07.04.2020 08:34:15, 1001388, Зміна складу або інформації про засновників. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи, проведену державним реєстратором Виконавчого комітету Раївської сільської ради Солониною А.Л.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить:

1. Накласти арешт на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, що належить ОСОБА_1 .

2. Заборонити відповідачу ОСОБА_1 у володінні та користуванні якої перебуває частка в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, розпоряджатися нею будь-яким чином.

3. Заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС, зокрема, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/6293/20 заяву ОСОБА_2 від 20.11.2020 р. про забезпечення позову у справі №904/6293/20 задоволено та накладено арешт на частку в статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, що належить ОСОБА_1 . Заборонено ОСОБА_1 у володінні та користуванні якої перебуває частка в статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, розпоряджатися нею будь-яким чином. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ СКОРПІОН АГРОС , зокрема, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/6293/20, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову від 20.11.2020 року у справі №904/6293/20 відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що задовольняючи заяву позивача судом не було встановлено наявності підстав для забезпечення позову. Позивач жодним чином не обґрунтовує яким саме чином його права, свободи, законні інтереси були порушені спірним договором та актом приймання-передачі. Окрім того позивач не довів можливості, у разі незабезпечення позову, істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення прав або інтересів позивача. Додані позивачем проекти протоколів не можуть вважатися належним, допустимим та достовірним доказом, оскільки походять виключно від позивача та цілком могли бути виготовлені ним самостійно. Окрім того оскаржувана ухвала містить декілька заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на частку у розмірі 75%, заборона відповідачу розпоряджатися вказаною часткою та заборона вчиняти реєстраційні дії, зокрема, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу. Заборона сформульована таким чином, що вона стосується всіх реєстраційних дій без винятку, що фактично забороняє і загальним зборам підприємства, приймати будь-які рішення, для реалізації яких необхідна державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу, у тому числі і рішення щодо призначення керівника юридичної особи та про визначення інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи. Таким чином, оскаржувана ухвала порушує заборону, встановлену п.1 ч.5 ст. 137 ГПК України. Водночас неможливість прийняття загальними зборами товариства будь-яких рішень створює загрозу повного припинення господарської діяльності ТОВ «Скорпіон Агрос», а також суттєво, непропорційно безпідставно та невиправдано обмежує корпоративні права відповідача. Окрім того апелянт вважає, що суд допустив порушення ч.9 ст. 137 ГПК України , забезпечивши позов забороною зміни розміру статутного капіталу товариства (шляхом державної реєстрації таких змін).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №904/6293/20 визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_3 , суддів Кузнецова В.О., ОСОБА_4 .

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі № 904/6293/20, судове засідання по справі призначено на 25.02.2021.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній не погоджується з викладеними у скарзі обставинами та зазначає, наявна реальна загроза відчуження відповідачем своєї частки у статутному капіталі, а тому невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду . І хоча відповідач заперечує факт підготовки та передачі проектів протоколів, проте вказані обставини мали місце. З огляду на це, позивачем заявлено клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Щодо тверджень відповідача, що оскаржувана ухвала забороняє всі реєстраційні дії, чим забороняє загальним зборам ТОВ «Скорпіон Агрос» приймати будь-які рішення, для реалізації яких необхідна державна реєстрація змін відомостей про юридичну особу, а тому порушує заборону, встановлену п.1 ч.5 ст. 137 ГПК України та створює загрозу повного припинення господарської діяльності, позивач зазначає, що судом чітко визначено перелік реєстраційних дій щодо ТОВ «Скоріпон Агрос», які заборонено вчиняти суб`єктам державної реєстрації, а саме, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу. Тому доводи ОСОБА_1 , про те що оскаржувана ухвала забороняє всі реєстраційні дії є необґрунтованою. При цьому оскаржуваною ухвалою не встановлено заборони загальним зборам третьої особи приймати будь-які рішення для реалізації яких необхідна державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу. Такі твердження відповідача є надуманими та не підтверджуються доказами, наданими у справу. Посилаючись на обмеження права на вільне здійснення господарської діяльності, ОСОБА_1 жодним чином не зазначає, в чому саме полягає таке обмеження прав та законних інтересів. Разом з тим у випадку недобросовісних дій інших осіб, у разі задоволення позову, без забезпечення позову у вигляді накладення арешту на частку в статутному капіталі, належну ОСОБА_1 у розмірі 75% статутного капіталу, сам по собі судовий захист втратить ефективність та цінність з точки зору захисту порушеного права та інтересу, тоді як позов подано з метою захисту корпоративних прав позивача.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю члена колегії судді Кузнецова В.О., справу №904/6293/20 передано на розгляд колегії у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Чередко А.Є., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Чередко А.Є., Коваль Л.А., прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/6293/20.

В судовому засіданні від 25.02.2021 розгляд справи було відкладено до 25.03.2021. про що повідомлено сторін ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2021.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Мороза В.Ф., судове засідання, призначене на 25.03.2021 не відбулося.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.04.2021 розгляд справи №904/6393/20 призначено на 22.04.2021.

Третьою особою надано пояснення по справі, згідно яких останнє зазначає, що після накладення господарським судом Дніпропетровської області арешту на частку в статутному капіталі товариства, що належить ОСОБА_1 . Товариство з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Агрос» продовжує здійснювати господарську діяльність в звичайному режимі, здійснює операції з поставки товару, орендує земельні ділянки для здійснення господарської діяльності, закуповує посівний матеріал та виконує податкові зобов`язання. Будь-які перешкоди у здійсненні господарської діяльності відсутні, законні права та інтереси товариства не порушуються. Отже вжиті судом заходи не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності третьої особи, є співмірними та забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Представники позивача та третьої особи з`явились в судове засідання.

Представник апелянта не з`явився в судове засідання, подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника у іншому судовому засіданні.

В судових засіданнях колегією суддів, усними ухвалами із занесенням до протоколу судового засідання, відхилено клопотання позивача про виклик свідків у справі №904/6293/20 та клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС від 02.04.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також акту приймання - передачі частки у статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС від 02.04.2020. Окрім того позивач просить скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 07.04.2020 08:34:15, 1001388, Зміна складу або інформації про засновників.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просив:

1. Накласти арешт на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, що належить ОСОБА_1 .

2. Заборонити відповідачу ОСОБА_1 у володінні та користуванні якої перебуває частка в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, розпоряджатися нею будь-яким чином.

3. Заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю СКОРПІОН АГРОС, зокрема, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що йому було передано для підпису проекти протоколів позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Скорпіон Агрос», відповідно до яких пропонується звільнити з посади директора товариства ОСОБА_2 та відмовитися ОСОБА_2 від переважного права на купівлю частики у статутному капіталі ТОВ «Скорпіон Агрос», а також надати дозвіл ОСОБА_1 на відчуження належної їй частки у статутному капіталі товариства. Разом з тим позивач зазначає, що він не подавав заяви про звільнення з посади директора, не відмовляється від свого переважного права на купівлю частики в статутному капіталі підприємства та не надає згоди на відчуження частки, яка належить ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі №904/6293/20 заяву ОСОБА_2 від 20.11.2020 р. про забезпечення позову у справі №904/6293/20 задоволено та накладено арешт на частку в статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, що належить ОСОБА_1 . Заборонено ОСОБА_1 у володінні та користуванні якої перебуває частка в статутному капіталі ТОВ СКОРПІОН АГРОС у розмірі 75%, розпоряджатися нею будь-яким чином. Заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ СКОРПІОН АГРОС , зокрема, щодо змін до установчих документів, зміни складу учасників, кінцевих бенефіціарних власників, розміру статутного капіталу.

Приймаючи зазначену ухвалу господарський суд зазначив, що оскарження в судовому порядку передачі частки в статутному капіталі та проведення реєстраційних дій про зміну складу учасників Товариства не зупиняє дію цих рішень на час розгляду справи та не позбавляє права учасника товариства здійснювати управління справами товариства на свій розсуд. При цьому застосування заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом та не призведе до втручання у звичайну діяльність товариства, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія вважає правильними висновки господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову(ч. 3 ст. 137 ГПК України).

У частині 9 статті 137 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Разом з тим при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 зазначив, що у разі звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 у справі № 924/790/18, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 25.02.2020 у справі № 924/789/18.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно позовної заяви позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі, відповідно до якого позивачем було передано відповідачу частину своєї частки у розмірі 75% статутного капіталу ТОВ «Скорпіон Агрос».

Підставами звернення з даною позовною заявою стали дії відповідача спрямовані на відчуження належної їй частки в статутному капіталі третьої особи.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 належить частка у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Агрос» у розмірі 75% (Договір купівлі-продажу, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 спрямовані на повернення у власність частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорпіон Агрос», у зв`язку з чим вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження спірної частки статутного капіталу знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову та зумовить необхідність подальшого звернення до суду з метою повернення належного йому права.

Невжиття заявлених заходів забезпечення позову у даному випадку може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки у разі подальшого відчуження спірної частки в статутному капіталі Товариства позивач не зможе захистити своє порушене право в межах даного судового провадження без інших звернень до суду до нових учасників Товариства, що потягне за собою також додаткові витрати.

Забезпечення позову спрямоване на недопущення зміни власника спірної частки, що може призвести до спору з іншими особами, затягування вирішення спору та позбавлення позивача оперативного вчасного захисту та поновлення корпоративних прав, які він вважає порушеними

Отже з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Скорпіон Агрос»" у розмірі 75% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_1 .

При цьому колегія зазначає, що заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, як Господарським процесуальним кодексом України так і Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Близький за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20, від 19.10.2020 у справі № 916/30/20 від 16.12.2020 у справі № 915/2460/19.

Таким чином заявлені способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, не виходять за його межі, тому існує логічний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, з огляду на що вжиття перелічених заходів забезпечення позову забезпечують належне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Отже з метою уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, колегія погоджується з висновком господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги, що приймаючи оскаржувану ухвалу та забороняючи всі реєстраційні дії щодо ТОВ «Скорпіон Агрос», суд фактично заборонив загальним зборам товариства приймати будь-які рішення, що фактично створює загрозу повного припинення господарської діяльності ТОВ «Скорпіон Агрос» та суттєво, непропорційно та безпідставно обмежує корпоративні права відповідача колегія зазначає, що в ухвалі зазначено чіткий перелік дій, які забороняється вчиняти певним особам. Даною ухвалою не застосовано будь-яких заходів забезпечення позову, які не передбачені або заборонені статтею 137 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому ухвала суду не містить заборони загальним зборам товариства приймати рішення, що могло б призвести до припинення господарської діяльності такого товариства, а тому такі посилання відхиляються судом як безпідставні.

Щодо недоведеності вимог викладених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачем не доведено вчинення відповідачем дій щодо відчуження належної частки в статутному капіталі, оскільки такі доводи є лише припущенням та не підтверджені належними та допустимими доказами колегія зазначає, що подані у даній справі докази у своїй сукупності свідчать, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже колегія зазначає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо ймовірності ускладнення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів в разі невжиття таких заходів.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі № 904/6293/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2020 у справі № 904/6293/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.04.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя Л.А. Коваль