ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/273/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровськоїї області від 22.01.2021 року (суддя Ніколенко М.О.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 904/273/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича

до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради

про визнання недійсним правочину з односторонньої відмови від договору №358 АП від 27.04.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

19.01.2021 року Фізична особа-підприємець Трубчанінов Дмитро Олександрович звернувся до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради із позовом про припинення дій, що порушують права фізичної особи-підприємця Трубчанінова Д.О. щодо господарських відносин за Договором № 358 АП від 27.04.2016 року " Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" в односторонньому порядку та вчинення дій щодо підписання акту-приймання-передачі майна до Договору № 358 АП від 27.04.2016 року.

Ухвалою суду від 21.01.2021 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича №б/н від 18.01.2021 залишено без руху.

Заявою від 21.01.2021 позивачем було змінено предмет позову, в якому позивач просив визнати недійсним правочин з односторонньої відмови від договору № 358 АП від 27.04.2016 "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування".

Ухвалою суду від 22.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

19.01.2021 року Позивачем, разом з первісною позовною заявою подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії, що направлені на розірвання в односторонньому порядку Договору №358 АП від 27.04.2016 "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування", а також вчиняти будь-які дії щодо підписання чи розірвання в односторонньому порядку будь-яких документів, що стосуються виконання Договору та заборонити будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, які перешкоджатимуть виконанню умов Договору №358 АП від 27.04.2016 .

В обґрунтування вищевказаної заяви позивач посилався на протиправність дій позивача щодо односторонньої відмови від договору № 358 АП від 27.04.2016 та безпідставність такої відмови.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2021 року у справі № 904/273/21 заяву позивача - Фізичної особи-підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича - задоволено.

Суд заборонив Комунальному підприємству "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії з виконання правочину з односторонньої відмови від Договору №358 АП від 27.04.2016 року до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду справи.

Не погодившись з ухвалою суду, відповідач - Комунальне підприємство "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/273/21 від 22.01.2021 року скасувати і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича про забезпечення позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд мав застосувати певні, тобто конкретні, зрозумілі, адекватні і реальні заходи забезпечення позову, а не "заборонити вчиняти будь-які дії ".

Також апелянт посилається на те, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в даному випадку має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з цим, таких висновків суд першої інстанції не зробив.

Крім того, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що правочину з одностороннього розірвання договору відповідачем станом на дату вжиття заходів забезпечення позову - 22.01.2021 , вчинено не було,а тому не можно заборонити виконувати правочин, який ще не вчинено.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2021 у справі № 904/273/21 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича про забезпечення позову.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровськоїї області від 22.01.2021 року (суддя Ніколенко М.О.) у справі № 904/273/21, розгляд призначено на 29.03.2021рік.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином ( позивача було повідомлено в телефонному режимі а.с.32, т.1, відповідача на електронну пошту).

Від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, яке обгрунтовано тим, що позивач - ФОП Трубчанінов Д.О. не отримував у будь-який спосіб ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021 року про відкриття апеляційного провадження, а тому не міг своєчасно подати відзив на апеляційну скаргу.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, тобто, дана справа повинна бути розглянута судом не пізніше 01.04.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт направив на адресу позивача копію апеляційної скарги 15.02.2021 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком ( а.с. 26-27), що свідчить про обізнаність позивача зі змістом скарги.

У зв`язку з недостатністю фінасування на 2021 рік, в тому числі відсутністю кошторисних призначень на придбання знаків поштової оплати, відправка вихідної кореспонденції у Центральному апеляційному господарському суді з 04.01.2021 року не здіснюється, а тому, з метою повідомлення сторін, на електронну адресу відповідача була направлена ухвала суду про відкриття апеляційного провадження, а позивач Трубчанінов Д.О. повідомлений про відкриття апеляційного провадження шляхом передання телефонограми, зареєстрованої за № 493 від 01.03.2021 року на моб. телефон № НОМЕР_1 особисто о 12.00 год.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Для цих цілей існує Єдиний державний реєстр судових рішень.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу суду апеляційної інстанції від 01.03.2021 року про призначення справи до розгляду на 29.03.2021 рік , надіслано судом 01.03.2021, зареєстровано в реєстрі 01.03.2021 та оприлюднено 02.03.2021.

Таким чином, позивач міг і повинен бути обізнаний про апеляційну скаргу, її зміст та ухвалу суду про відкриття провадження принаймні з 01.03.2021 року- з дня телефонного повідомлення або 02.03.2021 року, тобто з дати розміщення ухвали суду у Єдиному реєстрі, та міг своєчасно надати відзив на апеляційну скаргу.

Оскільки позивач внаслідок неналежного використання своїх процесуальних прав та неналежного виконання своїх обов`язків не надав відзив, поважності причин не надання відзиву не навів, клопотання про поновлення або продовження пропущеного строку на подання відзиву не надав, колегія суддів вважає за необхідне вирішити справу за наявними матеріалами, відмовивши у відкладенні розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (надалі - балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Трубчаніновим Дмитром Олександровичем (надалі - агент) було укладено договір № 358 АП від 27.04.2016 "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування".

Відповідно до п. 1.1 балансоутримувач надає агенту у користування за плату майданчик для паркування транспортних засобів комунальної форми власності, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, в районі буд. № 128 (надалі - майданчик для паркування).

Згідно з п. 10.1 договору, договір набирає чинності з дати підписання сторонами акту приймання - передачі майданчику для паркування, який є невід`ємною частиною цього договору, та діє до проведення наступного конкурсу з визначення агентів на право обслуговування майданчика для паркування, передбаченого п. 1.1 договору.

Датою втрати чинності договору вважати дату укладання договору про організацію та експлуатацію майданчика для паркування між балансоутримувачем та переможцем конкурсу з визначення агентів.

За актом приймання - передачі від 01.06.2016 майданчик для паркування був переданий балансоутримувачем позивачу.

В подальшому, балансоутримувачем було направлено агенту лист № 9/9-2 від 05.01.2021 про розірвання спірного договору. У цьому листі відповідач повідомив позивача про розірвання договору № 358 АП від 27.04.2016 "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" з 25.01.2021.

Одностороння відмова балансоутримувача від спірного договору була обґрунтована встановленням інспекторами КП "Міськавтопарк" під час обстеження майданчика порушень агентом умов договору та інших нормативно-правових актів. Про що КП "Міськавтопарк" був складений акт обстеження майданчика для паркування від 05.01.2021.

Звертаючись до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, позивач - Фізична особа-підприємць Трубчанінов Дмитро Олександрович посилався на те, що листом від 05.01.2021 року відповідач повідомив його про розірвання в односторонньому порядку з 25.01.2021 року договору, внаслідок чого позивач буде звертатися до суду із позовом про визнання недійсним правочину щодо односторонньої відмови від договору.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову та заборонивши Комунальному підприємству "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради вчиняти будь-які дії з виконання правочину з односторонньої відмови від договору №358 АП від 27.04.2016 "Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування" до набрання законної сили рішенням суду за результатами розгляду справи № 904/273/21, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком неможливість фактичного відновлення права позивача з користування спірним майданчиком для паркування, оскільки такий майданчик з високою долею вірогідності буде переданий іншій особі, що, в свою чергу, буде мати наслідком виникнення додаткових судових проваджень щодо спірного майданчика для паркування.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити обгрунтування необхідності забезпечення позову, але заява позивача, окрім викладення обставин справи та норм процесуального законодавства, жодного обгрунтування необхідності забезпечення позову, не містить.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач мав намір звернутися до суду з немайновою позовною вимогою - визнання недійсним правочину, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, послався на те, що невжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком неможливість фактичного відновлення права позивача з користування спірним майданчиком для паркування, оскільки такий майданчик з високою долею вірогідності буде переданий іншій особі, що в свою чергу, буде мати наслідком виникнення додаткових судових проваджень щодо спірного майданчика для паркування.

Проте, колегія суддів вважає, що визначений судом заход забезпечення позову не буде сприяти ефективному захисту або поновленню порушеного права, оскільки на момент подання заяви про забезпечення позову, правочин щодо відмови від договору не вчинений, а тому заборона виконувати не вчинений правочин, не сприятиме ефективному захисту та поновленню прав позивача.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, а тому ухвала суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.277 ГПК України підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровськоїї області від 22.01.2021 року у справі №904/273/21- скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Трубчанінова Дмитра Олександровича про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано головуючим суддею Березкіною О.В. та суддею Дарміним М.О. - 05.04.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік

Повний текст постанови підписано суддею Антоніком С.Г. ________________

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020 та 04.01.2021, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 у справі №904/273/21 поштою не надсилаються. Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: позивача та відповідачача.