СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 Справа № 905/412/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Попков Д.О.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача Прилипко Д.В.,

третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою відповідача (вх.362) на рішення Господарського суду Донецької області від 18.12.2020 (головуючий суддя Курило Г.Є., судді Величко Н.В., Говорун О.В., повний текст складено 28.12.2020) у справі №905/412/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй, м.Київ

до Приватного підприємства АБЗ, м.Дружківка, Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецької області

про стягнення 7835021,84 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй, звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного підприємства АБЗ, про стягнення суми заборгованості за договором субпідряду №12-08/02ДД від 12.08.2013 в розмірі 7835021,84грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.04.2017 у справі №905/412/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2018, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №905/412/17 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.07.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.04.2017 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

За результатами нового розгляду справи №905/412/17, Господарським судом Донецької області прийнято рішення від 18.12.2020, яким позов задоволено.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив це рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. Відповідач також просив суд закрити провадження у цій справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 1 250 000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач навів попередній розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, відповідно до якого, розмір витрат, пов`язаних з підготовкою справи до розгляду в суді апеляційної складає 85000 грн., а орієнтовна вартість витрат, які відповідач очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 783000 грн. (10% ціни позову) (а.с.182 т.16).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 задоволено апеляційну скаргу відповідача. Рішення Господарського суду Донецької області від 18.12.2020 у справі №905/412/17 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено.

16.04.2021 (тобто в межах встановленого ч.8 ст.129 ГПК України строку) до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача про ухвалення додаткового рішення у цій справі, яким розподілити судові витрати.

Відповідач просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій в загальному розмірі 953 502 грн., витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 18.12.2021 у цій справі в розмірі 176 288,02 грн., а також витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 15072 грн. До заяви відповідачем додано докази на підтвердження розміру понесених судових витрат.

Згідно ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 244 ГПК України - суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку із відпусткою судді Радіонової О.О., 19.04.2021, на підставі розпорядження керівника апарату суду, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/412/17 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Пелипенко Н.М. (а.с.221, 222 т.17).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення призначено на 26.04.2021 о 14:20 год.

З зв`язку із відпусткою судді Пелипенко Н.М., 23.04.2021 на підставі розпорядження керівника апарату суду, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/412/17 та визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В., суддя Попков Д.О.

Позивач надав суду клопотання від 23.04.2021 про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, яке обґрунтоване тим, що розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторони, є явно завищеним. Позивач посилається на те, що в провадженні господарських судів знаходилася аналогічна справа №905/411/17, в межах якої адвокатом Прилипко Д.В. надавалися такі ж самі пояснення, правова позиція відповідача під час розгляду справи №905/412/17 не змінилася.

В судове засідання 26.04.2021 позивач не з`явився.

Ухвала суду від 19.04.2021 направлялася на адресу позивача, однак, поштове повідомлення не повернулося підприємством зв`язку.

Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, 23.04.2021 позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою суду №008290.

В заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивач підтвердив, що обізнаний про призначення до розгляду заяви відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви відповідача, судова колегія вважає за можливе здійснювати його розгляд за відсутності представника позивача.

Розглянувши заяву відповідача про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-4 статті 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене частиною 4 статті 129 ГПК України.

У частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

Так, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

До заяви від 16.04.2021 про ухвалення додаткового рішення відповідачем надано наступні документи.

Як свідчать матеріали справи, між АО "Парадігм" (Адвокатське об`єднання) та ПП "АБЗ" (клієнт) укладений договір №05Ж2020-ЮО від 05.10.2020 про надання правової та професійної правничої допомоги (далі-договір) (а.с.158 т.17)

За положеннями п.1.1 договору, адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати комплексну правову та професійну правничу допомогу з усіх питань юридичного характеру, включаючи захист, представництво у судах та інші види правової та професійної правничої допомоги клієнту.

Відповідно до п.1.4 договору, адвокатське об`єднання самостійно та на власний розсуд визначає обсяг дій, які необхідно вчинити в інтересах клієнта для ефективного захисту його прав і інтересів.

Згідно п.4.2 договору, порядок та спосіб визначення (обчислення) гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення гонорару встановлюються цим договором і визначаються у письмових дорученнях.

В п.4.3 зазначено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокатському об`єднанню винагороду у формі гонорару, розмір якого визначається сторонами одним із таких способів:

-у фіксованому розмірі зазначеному в дорученні;

- у відсотковому (процентному) відношенні залежно від ціни позову, про що зазначається у відповідному дорученні;

-у розмірі, що розраховується виходячи із обсягу фактично наданих адвокатським об`єднанням видів правової допомоги за попередньо визначених ставок погодинної оплати, визначених та погоджених сторонами у відповідному додатку до договору;

-у розмірі 0,00 гривень, тобто безоплатно.

За положеннями п.4.4 договору, спосіб визначення розміру гонорару, що застосовується щодо виконання кожного окремого доручення, а також строки та порядок виплати гонорару сторони зазначають у відповідному дорученні.

В додатку №1 від 05.10.2020 до договору (а.с.173 т.17) визначено ставки погодинної оплати роботи адвоката/керуючого партнера; адвоката; помічника адвоката; юриста; фахівці та спеціалістів.

Також в додатковій угоді зазначено, що гонорар розраховується окремо для кожної категорії виконавців доручення за формулою, яка враховує коефіцієнт складності справи (звичайний, середній чи високий).

До заяви про ухвалення додаткового рішення (постанови Східного апеляційного господарського суду) відповідачем надано доручення №3 про надання правової та професійної правничої допомоги (від 11.12.2020) та звіт, погоджений сторонами 20.12.2020 про надання правової та професійної правничої допомоги в суді першої інстанції на суму 85000 грн. (а.с.175 т.17; 178-181 т.17).

На підставі виставленого адвокатським об`єднанням рахунку (а.с.182 т.17), відповідач сплатив гонорар згідно Доручення №3 від 11.12.2020 в розмірі 85000 грн., про що свідчать платіжні доручення №6269 від 06.10.2021, №6277 від 13.04.2021 (а.с.183, 184 т.17).

20.12.2020 відповідачем було надано АО "Парадігм" Доручення №4 на надання правової та професійної правничої допомоги (а.с.185 т.17).

Відповідно до п.п. "А" Доручення №4, предметом цього Доручення є надання правової та професійної правничої допомоги (послуги) пов`язаної із підготовкою і зверненням клієнта для судового розгляду справи на стадії апеляційного провадження.

Гонорар за надані послуги буде сплачено клієнтом у фіксованому розмірі 85 000 гривень. (п. «В» доручення №4).

За результатами надання правничої допомоги за Дорученням №4 від 20.12.2020 адвокатським об`єднанням Парадігм було складено Звіт про надану правову допомогу та професійну правничу допомогу ПП АБЗ (а.с.188 -190 т.17) та складено акт від 02.02.2021 приймання-передачі наданої правової та професійної правничої допомоги (а.с.192 т.17).

На підставі виставленого рахунку (а.с.191 т.17), відповідач сплатив адвокатському об`єднанню гонорар згідно Доручення №4 від 20.12.2020 в розмірі 85000 грн., про що свідчать платіжні доручення №6089 від 26.01.2021, №6103 від 04.02.2021 (а.с.194; 195 т.17).

03.02.2021 відповідачем було надано АО "Парадігм" Доручення №5 на надання правової та професійної правничої допомоги (а.с.196 т.17), відповідно до п.п. "А" якого, предметом цього доручення є надання правової та професійної правничої допомоги (послуги) пов`язаної із представництвом прав та інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції.

Гонорар за надані послуги буде сплачено клієнтом у фіксованому розмірі 783502 гривень, що складає 10% від ціни позову в справі №905/412/17 (п. «В» Доручення №5).

За результатами надання правничої допомоги за Дорученням №5 адвокатським об`єднанням Парадігм було складено Звіт про надану правову допомогу та професійну правничу допомогу ПП АБЗ (а.с.199-202 т.17).

Адвокатським обєднанням виставлено відповідачу рахунок від 12.04.2021 на оплату гонорару 783502 грн. згідно Доручення №5 від 03.02.2021 (а.с.203 т.17).

До заяви про оплату правової допомоги відповідач також надав свідоцтво адвоката Прилипко Д.В., ордери на представництво адвокатом Прилипко Д.В. інтересів Приватного підприємства «АБЗ» в Господарському суд Донецької області та Східному апеляційному господарському суді, посвідчення помічника адвоката Петракій В.В., посвідчення помічника адвоката Мух Антуана, наказ №4-К від 12.04.2019 про прийняття на роботу помічника адвоката Петракій В.В., наказ №3-К від 12.04.2019 про прийняття на роботу помічника адвоката Мух Антуана (а.с.204-212 т.17).

ПП "АБЗ" вважає, що сума гонорару є співмірною з обсягом наданої правничої допомоги, витраченим адвокатами часом, складністю та значенням справи для підприємства.

Стосовно заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 85000 грн. (згідно доручення №3 від 11.12.2020), судова колегія зазначає наступне.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України встановлено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК).

Відповідно до ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковим, оскільки з огляду на положення частини 6 статті 129 ГПК він враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Крім того, подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності (аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.09.2019 у справі №910/9784/18).

Відповідно до частини 2 статті 124 ГПК у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Під час нового розгляду справи, відповідач 14.12.2020 надав Господарському суду Донецької області заяву про встановлення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона має сплатити у зв`язку із розглядом справи та визначення порядку подання доказів щодо понесених судових витрат (в порядку ч.8 ст.129 ГПК України) (а.с.159 т.15).

У вказаній заяві відповідач просив вирішити питання про стягнення остаточного розміру витрат на професійну правничу допомогу на підставі заяви про ухвалення додаткового рішення та погодження обсягу отриманої відповідачем професійної правничої допомоги на стадії судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Попереднього розрахунку судових витрат та будь-яких інших документів з цього питання відповідач суду першої інстанції не надавав.

Судова колегія приймає до уваги, що ні мотивувальна, ні прохальна частина зазначеної заяви також не містить попереднього розрахунку суми судових витрат.

Відповідач взагалі не зазначив розмір витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

Фактично заява відповідача містить лише посилання на положення ст.126, ст.129 ГПК України та прохання відповідача розподілити судові витрати на підставі заяви про ухвалення додаткового рішення.

Судова колегія приймає до уваги, що на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції відповідач надав суду апеляційної інстанції, зокрема, договір про надання правової та професійної правничої допомоги №05Ж2020-ЮО від 05.10.2020 та доручення №3 від 11.12.2020.

Вказані документи не були надані суду першої інстанції.

До Господарського суду Донецької області відповідач надав лише ордер від 11.12.2020 на надання адвокатом Прилипко Д.В. правничої допомоги Приватному підприємству «АБЗ» та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.164, 165 т.15).

Водночас, за положеннями п.4.4 договору №05Ж2020-ЮО від 05.10.2020 , спосіб визначення розміру гонорару, що застосовується щодо виконання кожного окремого доручення, а також строки та порядок виплати гонорару сторони зазначають у відповідному дорученні.

Саме у дорученні №3 від 11.12.2020 (п. «В») сторони узгодили спосіб визначення розміру гонорару адвоката за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції, який сплачується у фіксованому розмірі - 85000 грн.

В п.9 доручення визначено порядок оплати професійної правової допомоги.

Копію доручення №3 від 11.12.2020 відповідач надав до апеляційного суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи частини 3 статті 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційної господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України.

Під час апеляційного перегляду справи відповідачем не обґрунтовано та не доведено неможливість подання суду першої інстанції доручення №3 від 11.12.2020 до договору про надання правової та професійної правничої допомоги №05Ж2020-ЮО від 05.10.2020, у зв`язку з чим, вказаний новий доказ не приймається судом апеляційної інстанції

Враховуючи, що:

-відповідачем в порушення ст. 126 та ст. 129 ГПК України не було надано до суду першої інстанції належних доказів, які б надали можливість дослідити обґрунтованість заявленого відповідачем до стягнення розміру витрат на правничу допомогу (документу на підтвердження узгодженої між адвокатом та клієнтом вартості послуг правничої допомоги в суді першої інстанції);

-відповідачем не обґрунтовано та не доведено неможливість подання вказаних доказів суду місцевому господарському суду;

-попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат відповідача в суді першої інстанції в порушення ч.2 ст.124 ГПК України подано не було;

-за змістом положень статті 13 ГПК, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій,

колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви відповідача в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ним в суді першої інстанції.

Стосовно заявлених відповідачем до стягнення 85000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із підготовкою до апеляційного розгляду справи на підставі доручення №4 від 20.12.2020, колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування, судова колегія виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 85000 грн., пов`язаних з підготовкою до апеляційного розгляду справи, відповідачем надано суду Доручення №4 на надання правової та професійної правничої допомоги (а.с.185 т.17) та Звіт про надану правову допомогу та професійну правничу допомогу ПП АБЗ відповідно до вказаного Доручення (а.с.188-190 т.17).

Вказаний звіт містить 18 пунктів з детальним описом кожної наданої адвокатом послуги, серед яких, отримання копії оскаржуваного рішення, дослідження його змісту, пошук судової практики, формування правової позиції, підготовка тексту апеляційної скарги та подання її до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія приймає що уваги, що адвокат Прилипко Д.В. приймав участь в розгляді цієї справи в суді першої інстанції.

Участь цього ж адвоката у розгляді справи в суді першої інстанції (за що його послуги були оплачені окремо) свідчить про обізнаність з обставинами спірних правовідносин, що, істотно впливає на обсяг його послуг у межах їх повторного вивчення.

Позиція сторін під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції була незмінною.

Апеляційна скарга містить доводи, які відповідач наводив у письмових поясненнях суду першої інстанції (а.с.181 т.15, а.с.48 т.16).

За наведеного, послуги з пошуку актуальної судової практики, правових позицій Верховного Суду, Верховного Суду України, Вищого господарського суду та Європейського суду з прав людини; формування правової позиції та узгодження її з клієнтом (п.п.6-10 звіту), на що адвокат загалом витратив 16 годин., не відповідають критеріям необхідності та реальності.

Адвокатом підготовлено апеляційну скаргу на 74 аркушах, проте, з аналізу її змісту (а.с.109 т.16) вбачається, що на 24 сторінках викладено правову позицію позивача та відповідача (яка вже була викладена у заявах сторін по суті спору під час розгляду справи судом першої інстанції); на 5 сторінках процетовано зміст рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги по суті спору неодноразово повторювалися, зокрема, щодо недостовірності актів на закриття прихованих робіт (а.с.120 та а.с.153-154 т.16), щодо недостовірності наданої позивачем виконавчої документації, правовідносин позивача та ТОВ «Донспецпром» (а.с.121-126 та 149-152 т.16), щодо виконання ремонту спірної ділянки дороги та оцінки рішення судів у справах №905/3387/16 та №905/2338/15 (а.с.127-131 та 158-160 т.16).

Крім того, відповідно до звіту (п.п.11-14), адвокатським об`єднанням витрачено 15:20 год. на підготовку проекту змісту мотивувальної частини апеляційної скарги; 2:45 год. на перевірку та узгодження змісту мотивувальної частини апеляційної скарги; 5:50 год на підготовку проекту апеляційної скарги; 1:40 грн. на перевірку та остаточне узгодження апеляційної скарги.

За своєю суттю всі вказані послуги полягають у складанні одного і того ж документу апеляційної скарги.

При цьому, судова колегія враховує, що рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 затверджено рекомендовані ставки адвокатського гонорару, відповідно до яких, вартість складання апеляційної скарги (господарське судочинство) від 5 000 грн.

Відповідачем заявлено до стягнення з позивача 85000 грн. витрат на послуги, що фактично полягають у отриманні рішення суду першої інстанції, підготовці апеляційної скарги та поданні її до суду, тобто вартість послуг не відповідає ринковим цінам.

Включення до адвокатських послуг проведення зустрічі з клієнтом (1:20 год), супроводження сплати клієнтом судового збору не відповідають критеріям дійсності та реальності.

Дослідивши надані докази щодо обсягу наданих послуг, їх обґрунтованість, розумність та відповідність ринковим цінам на аналогічні послуги, судова колегія дійшла висновку про те, що розмір гонорару, визначений відповідачем та його адвокатом та заявлений до стягнення позивача, є завищеним для останніх, а справедливим і співрозмірним є зменшений розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 8500 грн. (1% від попередньо заявленої суми).

Стосовно заявлених відповідачем до стягнення 783502 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із представництвом прав та інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції на підставі доручення №5 від 03.02.2021, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до звіту про надану правову допомогу та професійну правничу допомогу ПП АБЗ відповідно до Доручення №5 від 03.02.2021 (а.с.199-202 т.17), адвокатське об`єднання включає до переліку наданих послуг (п.п.1,2 14, 15, 25): контроль за отриманням ухвали суду від 01.02.2021; аналіз та вивчення змісту ухвали суду від 01.02.2021; контроль за отриманням, аналіз та вивчення змісту ухвали суду від 11.02.2021 (щодо відмови в задоволені заяви про відвід); контроль за отриманням, аналіз та вивчення змісту ухвали суду від 11.02.2021 (щодо перерви в судовому засіданні); контроль за отриманням, аналіз та вивчення змісту ухвали суду від 02.03.2021.

Проте, зазначені адвокатом послуги в цілому охоплюються поняттям представництва інтересів клієнта в суді та не потребують деталізації, як окремо наданих послуг.

Відповідно до звіту, адвокатом та його помічником витрачено 5 годин часу на складання, погодження та подання додаткових письмових пояснень до апеляційної скарги та 5 годин часу на письмові пояснення щодо відзиву на апеляційну скаргу.

З аналізу наданих відповідачем суду додаткових письмових пояснень до апеляційної скарги (а.с.3 т.17) та письмових пояснень (а.с.59 т.17) вбачається, що вони містять доводи, які відповідач вже наводив у апеляційній скарзі, зокрема, щодо відсутності повідомлення про закінчення робіт, неотримання актів виконаних робіт, недостовірності наданої позивачем виконавчої документації, аналіз рішень суду у справі №905/3387/16, щодо закриття провадження у справі в частині стягнення 1250000 грн.

Відмінності за змістом апеляційної скарги та додаткових письмових поясненнях полягають лише в тому, що в останніх відповідач проаналізував постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №905/411/17, проте, нової позиції щодо суті спору відповідачем у письмових поясненнях суду апеляційної інстанції не наводилося, а тому необгрунтованими є посилання про їх підготовку протягом 10 год.

Згідно звіту про надану правову допомогу, адвокатом витрачено 2:45 год часу підготовки до судового засідання, призначеного на 11.02.2021 (п.10); 2:15 год. на підготовку до судового засідання, призначеного на 02.03.2021 (п.23); 1:15 год. на підготовку до судового засідання, призначеного на 23.03.2021 (п.26).

Дослідивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних доказів щодо витрачання адвокатом 5,5 годин для підготовки до судових засідань, що свідчить про невідповідність вказаних послуг критеріям реальності їх надання.

Судова колегія приймає до уваги, що з огляду на ціну позову, значний обсяг доказів, наявність висновків судових експертиз, ця справа є складною.

Проте, під час апеляційного провадження правова позиція позивача не змінювалась, нових експертиз судом не призначалося, відтак, адвокату, який надавав правову допомогу відповідачу, підготував апеляційну скаргу, не потрібно було вивчати додаткові джерела права, оскільки останній не міг бути необізнаним про позицію позивача, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та інші обставини.

Отже, представництво адвокатом інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції та підготовка до судових засідань не вимагали великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідно до рішення Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018, якими затверджено рекомендовані ставки адвокатського гонорару (а.с.18 т.3), участь в апеляційному розгляді справи (господарське судочинство) складає від 6 000 грн. + 2 000 грн. (за другий та наступний судодень).

Відповідачем заявлено до стягнення з відповідача 784 502 грн (10% від ціни позову), що не відповідає ринковим цінам на аналогічні послуги та є явно завищеним.

Судова колегія також приймає до уваги пояснення позивача про те, що в провадженні Господарського суду Донецької області (рішення від 01.10.2020) та Східного апеляційного господарського суду (постанова від 26.01.2021) знаходилась аналогічна справа №905/411/17 за позовом ТОВ "Ялта Град Строй" до ПП "АБЗ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Служба автомобільних доріг у Донецькій області. В межах розгляду вказаної справи адвокатом Прилипко Д.В. до суду надавались такі ж самі пояснення, що були надані до Східного апеляційного господарського суду, оскільки вказані справи №905/411/17 та №905/412/17 є подібними за змістом та своєю суттю.

Таким чином, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у заявленій відповідачем сумі (783 502 грн.) не відповідає критеріям розумності, співрозмірності та справедливості та становить надмірний тягар для позивача.

Враховуючи наведене, а також клопотання позивача про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, судова колегія дійшла висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1% від ціни позову, а саме, 78350 грн.

Вказаний розмір витрат є доведеним, документально обґрунтованим та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат з урахуванням складності справи, витраченого адвокатом часу та поданих відповідачем документів.

Стосовно інших судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.07.2019 у справі №905/412/17 призначалася комплексна судова почеркознавча та технічна експертиза, витрати за проведення якої судом було покладено на відповідача.

Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз виставив відповідачу рахунок на оплату №604 від 06.08.2019 (а.с.136 т.14), відповідно до якої вартість проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи складає 15072 грн.

Відповідач платіжним дорученням №4662 від 09.09.2019 перерахував Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз 15072 грн. за проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи (а.с.146 т.14).

За подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Донецької області від 18.12.2020 у цій справі відповідач сплатив судовий збір в розмірі 176288,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням №6064 від 14.01.2021 (а.с.190 т.16).

Враховуючи, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції в задоволенні позову відмовлено, витрати відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України додаткове рішення ухвалюється судом, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки при прийнятті постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 року судом не було здійснено розподіл судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви відповідача та прийняття додаткової постанови у цій справі.

Керуючись ст. 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй (02098, м.Київ, вул.Шумського, 5, офіс 372/2, ) на користь Приватного підприємства АБЗ (84200, Донецька область, м.Дружківка, вул.Енгельса Ф., буд.110) 176228,02 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, 15072 грн. витрат за проведення судової почеркознавчої та технічної експертизи, 8500 грн. витрат на професійну правничу допомогу за підготовку до апеляційного розгляду справи на підставі доручення №4 до договору, 78350 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В іншій частині вимог щодо сплати витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткової постанови складено 30.04.2021р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Д.О. Попков