ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. Справа№ 927/524/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020

у справі № 927/524/20 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Екочек"

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фізичної особи-підприємця Лукацького Петра Мусійовича

про стягнення 302 898,00 грн.

за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екочек"

про розірвання договору та стягнення 134 000,00 грн завданих збитків

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екочек" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка" про стягнення заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № Д3-0000018 від 19.03.2020 на суму 298 680,00 грн та договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 від 19.03.2020 на суму 4218,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати вартості мінерального добрива та орендних платежів сільськогосподарської техніки.

СТОВ «Зірка» подано до Господарського суду Чернігівської області зустрічний позов до ТОВ «Екочек» про розірвання договору № Д3-0000018 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 19.03.2020, укладеного між СТОВ «Зірка» та ТОВ «Екочек» та стягнення завданих внаслідок розірвання договору №Д3-0000018 оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем від 19.03.2020 збитків у розмірі 134 000,00 грн. Також позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з ТОВ «Екочек» 30 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Зустрічний позов обґрунтований істотним порушенням відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань, шляхом односторонньої відмови від договору у вигляді ненадання техніки з екіпажем позивачу за зустрічним позовом згідно умов договору №Д3-0000018 від 19.03.2020 та настання у зв`язку з цим збитків.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 первісний позов задоволено частково.

Провадження у справі в частині первісних позовних вимог про стягнення з СТОВ "Зірка" на користь ТОВ "Екочек" 4218,00 грн закрито.

Стягнуто з СТОВ "Зірка" на користь ТОВ "Екочек" 298 680,00 грн боргу, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката та 4480,20 грн судового збору.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, СТОВ "Зірка" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 в частині задоволення позовних вимог за первісним позовом та відмови в задоволенні зустрічного позову, прийняти нове рішення в цій частині, яким в задоволенні первісного позову про стягнення з СТОВ "Зірка" на користь ТОВ "Екочек" 298 680,00 грн боргу, 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката відмовити в повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. За доводами апелянта, судом першої інстанції не з`ясовувались обставини складання акта приймання-передачі об`єкта в оренду. Також апелянт зазначає, що подані позивачем докази в підтвердження обставин надання сільськогосподарської техніки в оренду не є належними, оскільки стосуються правовідносин між позивачем та третьою особою. Відносно оформлення акта здачі-прийняття робіт апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про те, що відповідач за первісним позовом не скористався своїм правом на перевірку вірності вказаних в акті обсягів робіт, оскільки за умовами договору саме орендар складає такий акт, а право на внесення виправлень чи відмови в його підписанні надано орендодавцю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021, справа № 927/524/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Зубець Л.П., яка входить до складу колегії суддів та не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 справу № 927/524/20 за апеляційною скаргою СТОВ "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 прийнято до провадження визначеним складом суду; апеляційну скаргу СТОВ "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТОВ "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020; розгляд справи призначено на 22.03.2021; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання та повідомлено строки на їх подання.

В межах встановлених судом процесуальних строків від позивача за первісним позовом надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просила рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач за первісним позовом у відзиві зазначає, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог матеріального права з дотриманням норм процесуального права, на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Так, позивач за первісним позовом стверджує, що судом вірно встановлено відсутність в договорі умов щодо заборони залучення третіх осіб до його виконання. У зв`язку з цим, позивач за первісним позовом зазначає, що на виконання умов договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № Д3-0000018 від 19.03.2020 між ТОВ «Екочек» та третьою особою укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № Д3-0000022 від 20.03.2020. Крім того, для доставки відповідної сільськогосподарської техніки залучалась спецтехніка - сідловий тягач та напівпричип, витяг з навігаційної системи яких свідчить про здійснення доставки та вивезення сільськогосподарської техніки в/з с. Обмачів, Бахмацький район, Чернігівської області. Також позивач за первісним позовом зазначає, що апелянт, вказуючи на відсутність події надання в оренду сільськогосподарської техніки, не надає жодних доказів, що не узгоджується з приписами ст. ст. 13, 74 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про його участь в режимі відеоконференцзв`язку.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Алданової С.О. на лікарняному, судове засідання, що було призначено на 22.03.2021, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 розгляд справи призначено на 19.04.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом про його участь в режимі відеоконференцзв`язку.

В судовому засіданні 19.04.2021 представник відповідача за первісним позовом вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення вимог зустрічного позову.

Представник позивача за первісним позовом, який приймав участь в судовому засіданні 19.04.2021 в режимі відеоконференцзв`язку, заперечував проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом на підставі наявних в матеріалах справи документів вірно встановлено, що 19.03.2020 між ТОВ «Екочек» (орендодавець за договором, позивач за первісним позовом у справі) та СТОВ «Зірка» (орендар за договором, відповідач за первісним позовом у справі) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №ДЗ-0000018 (надалі - договір), за умовами якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами, для його управління та технічного використання, а орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату (п.1.1 договору).

В Розділі 3 договору сторонами узгоджено порядок передачі техніки в оренду. Так, за змістом п. 3.1 договору об`єкт оренди орендар приймає на умовах DDP - склад орендаря (Чернігівська обл., Бахмацький район, село Обмачів).

Орендар зобов`язаний при прийманні об`єкта в оренду перевірити його технічний стан та комплектність, що зазначається в акті прийому-передачі об`єкта в оренду, який оформлюється сторонами при передачі об`єкта оренди в користування (п. 3.3 договору).

Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акта прийому-передачі (п.3.4. договору)

За змістом п. п. 5.1 - 5.2.1 договору розмір орендної плати визначатиметься в акті прийому-передачі виконаних робіт/послуг (оренда сільськогосподарської техніки) і розраховуватиметься виходячи із ціни за 1 гектар обробленої площі за такий місяць. Попередня площа оброблення 800 гектар, загальна кількість обробленої площі визначатиметься в акті, який оформлюється орендарем по факту виконаних робіт у письмовій формі, в двох оригінальних примірниках і передається орендарю для узгодження. Останній має право перевірити вірність вказаних у акті даних шляхом витребування у орендаря наряд-замовлень та протягом 1 банківського дня з дати одержання зобов`язаний підписати або надати мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний обома сторонами акт є підставою для проведення розрахунків між сторонами і є невід`ємною частиною договору.

В п. 5.4. договору сторонами передбачено, що попередня оплата за оренду сільськогосподарської техніки становить 30 % від попередньо обумовленої в п. 5.2 площі гектар і перераховується впродовж 3 банківських днів з моменту підписання договору на розрахунковий рахунок орендодавця (а.с. 4 том 1).

Ціна за 1 гектар площі внесення безводного аміаку орендованими ТЗ на банківську дату, яка передує даті підписання договору, становить 580,00 грн з ПДВ (п. 5.4.1 договору).

Згідно умов наявного в матеріалах справи договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 від 19.03.2020 позивач за первісним позовом зобов`язався поставити, а відповідач за первісним позовом прийняти товар - мінеральні добрива. Кількість, ціна, строки та умови поставки кожної партії товару, визначаються в додатках до договору.

Специфікаціями №1 від 19.03.2020 та № 2 від 12.04.2020 до договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 покупець зобов`язується здійснити попередню оплату товару - аміак рідкий технічний, постачання якого буде здійснюватися автомобільним транспортом у кількості 96т. на суму 1 065 600,00 грн (специфікація №1) та у кількості 0,380т на суму 4218,00 грн (специфікація №1).

На виконання умов договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 від 19.03.2020 ТОВ «Екочек» як постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 863 136,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи товаро-транспортними накладними на товар. Вказані накладні містять відбиток печатки товариств та підпис уповноважених осіб.

У зв`язку з неналежним виконанням СТОВ «Зірка» зобов`язань з оплати поставленого товару (мінерального добрива) та орендної плати за договором №ДЗ-0000018 від 19.03.2020 ТОВ «Екочек» звернулось до відповідача за первісним позовом з претензією, в якій просило здійснити погашення заборгованості в загальній сумі 302898,00 грн.

СТОВ «Зірка» листом № 19/05-1 від 19.05.2020 у відповідь на вказану претензію повідомило, що у товариства відсутні документи якими б підтверджувалась вищенаведена заборгованість, у зв`язку з цим просило здійснити їх надіслання на адресу адвоката.

Оскільки вимога позивача за первісним позовом не була задоволена, ТОВ «Екочек» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з СТОВ «Зірка» заборгованості за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № Д3-0000018 від 19.03.2020 на суму 298 680,00 грн та договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 від 19.03.2020 на суму 4218,00 грн.

В процесі розгляду справи згідно платіжного доручення № 665 від 15.07.2020 СТОВ «Зірка» здійснено перерахування на рахунок позивача за первісним позовом коштів в загальній сумі 4218,00 грн за отримані мінеральні добрива.

В свою чергу, СТОВ «Зірка» пред`явлено зустрічний позов про розірвання договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № Д3-0000018 від 19.03.2020 та відшкодування збитків в сумі 134 000,00 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст договору, укладеного між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що укладений між ТОВ «Екочек» та СТОВ «Зірка» договір № Д3-0000018 від 19.03.2020 є змішаним правочином, оскільки поєднує умови оренди транспортного засобу та надання послуг, пов`язаних з керуванням цим транспортом та його технічною експлуатацією.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Відповідно до ч. 1 ст. 805 ЦК України управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.

Заперечуючи проти задоволення позову у даній справі та вказуючи на необґрунтованість висновків суду першої інстанції СТОВ «Зірка» наполягає на тому, що акт прийому-передачі сільськогосподарської техніки між сторонами не оформлювався, а тому має місце відсутність події передання йому в користування трактора колісного Case 310 та культиватора Blue-Jet Land Runner.

Однак наведені аргументи не можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки у відповідності до ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. При цьому, апеляційна інстанція зазначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Належність доказів по суті це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Отже, виходячи із вищенаведених приписів норм процесуального законодавства слід зауважити, що питання про наявність/відсутність факту передачі в оренду сільськогосподарської техніки має досліджуватися судом виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до ст. 86 ГПК України.

Як вже зазначалось у цій постанові, між сторонами був укладений договір оренди транспортного засобу з екіпажем, в додатку № 1 (специфікація) до якого визначено перелік техніки, що орендується - Трактор колісний Case 310 та культиватор Blue-Jet Land Runner. Дата початку оренди 21.03.2020, орієнтовна дата закінчення оренди 31.03.2020. Мета оренди техніки - внесення рідкого аміаку.

Отже надання вказаної техніки в оренду слід розглядати в нерозривному зв`язку із поставкою позивачем за первісним позовом товару - мінеральних добрив у вигляді рідкого аміаку, що підлягав розпилюванню на відповідній земельній ділянці СТОВ «Зірка».

Наведене також узгоджується з умовами договору № Д3-0000018 від 19.03.2020 в частині визначення розміру орендної плати, який поставлений в залежність від кількості гектар обробленої площі та помноженої на ціну, що визначена в п. 5.4.1 договору.

Матеріалами справи, зокрема, товарно-транспортними накладними № від 28.03.2020, № від 30.03.2020, № від 03.04.2020, № від 07.04.2020, № 622901 від 12.04.2020 підтверджується, що вантажоодержувачу СТОВ «Зірка» було поставлено аміак рідкий технічний. Вказані накладні містять відбиток печатки відповідача за первісним позовом та підпис уповноваженої особи товариства. Крім того, заборгованість за отриманий товар, що була предметом позову у даній справі, була погашена СТОВ «Зірка» під час розгляду справи в суді першої інстанції. Відтак місцевий господарський суд у відповідності до приписів процесуального закону правомірно закрив провадження в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, наявні у справі докази та конклюдентні дії відповідача за первісним позовом свідчать про придбання останнім товару у позивача за первісним позовом згідно договору купівлі-продажу № ДЗ-0000017 від 19.03.2020. Разом з цим, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що придбаний СТОВ «Зірка» товар є мінеральними добривами, тобто хімічною неорганічною сполукою, що передбачає необхідність в спеціальному поводженні, використанні і зберіганні такої рідини.

Як стверджує відповідач за первісним позовом подія з передання йому сільськогосподарської техніки, що мала здійснювати розпилення придбаного СТОВ «Зірка» рідкого аміаку, не відбулась.

Поряд з цим, в контексті особливостей спірних правовідносин та характеристик придбаного товару - хімічної рідини, судова колегія зауважує, що апелянтом, за умови отримання товару за адресою його розвантаження село Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська обл., не було надано до матеріалів справи жодних доказів, якими підтверджувалось або наявності у СТОВ «Зірка» відповідних резервуарів для зберігання таких мінеральних добрив без шкоди для навколишнього середовища, або отримання в оренду спеціалізованої техніки від іншого господарюючого суб`єкта для його розпилення одразу після отримання на землях сільськогосподарського товариства.

Натомість, позивачем за первісним позовом, зокрема було надано укладений ним з Фізичною особою - підприємцем Лукацьким П.М договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № ДЗ-0000022 від 20.03.2020 (далі - договір № ДЗ-0000022), за змістом якого третя особа зобов`язалась передати позивачу за первісним позовом у строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами, для його управління та технічного використання, а орендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування сільськогосподарську техніку з екіпажами орендодавця і сплатити орендодавцю орендну плату (п.1.1 договору № ДЗ-0000022).

Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами акта прийому-передачі (п.3.4. договору № ДЗ-0000022).

Додатком №1 (Специфікація) до договору визначено перелік техніки, до якого включено Трактор колісний Case 310 та культиватор Blue-Jet Land Runner, дата початку оренди 21.03.2020, орієнтовна дата закінчення оренди 31.03.2020, мета оренди техніки - внесення рідкого аміаку.

Техніку відповідно до вищевказаного додатку за актом приймання-передачі від 25.03.2020 передано в оренду ТОВ «Екочек» трактор колісний Case 310 та культиватор Blue-Jet Land Runner, які 13.04.2020 за актом приймання-передачі повернення до договору № ДЗ-0000022 від 20.03.2020 орендарем повернуто орендодавцю.

ФОП Лукацький П.М. надав ТОВ «Екочек» послуги (виконав роботи) культиватором на площі 746 га на загальну суму 373 029,84 грн про що 30.04.2020 було складено акт № 15 надання послуг. Претензії щодо виконаних робіт відсутні.

Крім того, з метою організації доставки вищезазначеної техніки, що є ідентичною тій, що визначена в договорі № Д3-0000018 від 19.03.2020, за адресою село Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська обл. ФОП Канцер А.В., за попередньою домовленістю з третьою особою, здійснив перевезення вказаної спецтехніки. Обставини щодо переміщення сідлового тягача з напівпричепом для доставки техніки на адресу відповідача за первісним позовом підтверджується витягом з навігаційної системи транспортного засобу.

Також в підтвердження обставин доставки за адресою відповідача за первісним позовом сільськогосподарської техніки надано нотаріально засвідчена заява свідка - водія, який здійснював доставку мінеральних добрив. Зокрема водієм було повідомлено, що вивантаження хімічних речовин здійснювалось в спеціалізований агрегат, що складався з культиватора, спеціальної польової ємності, які працювали з трактором Case 310.

Згідно письмової заяви свідка ОСОБА_1 ним на власному транспорті за домовленістю з ФОП Лукацьким П.М. здійснювалась доставка на господарство СТОВ «Зірка» сільськогосподарської техніки. Вказана техніка також доставлялась ОСОБА_1 у зворотному напрямку.

Докази того, що вищенаведена сільськогосподарська техніка за адресою село Обмачів, Бахмацький район, Чернігівська обл. могла доставлятися іншому сільськогосподарському товариству, в матеріалах справи відсутні.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом 13.04.2020 ТОВ «Екочек», як виконавцем за договором № ДЗ-0000018 від 19.03.2020, складено акт здачі-прийняття робіт - оренди сільськогосподарської техніки (наданих послуг) на площі 746 га (а.с. 20 том 1) та направлено його на підпис замовнику - СТОВ «Зірка» поштовим відправленням з описом вкладення в цінний лист (а.с. 14 том 1). В цьому ж відправленні на адресу СТОВ «Зірка» було направлено виставлені до оплати на підставі названого договору рахунки фактури СФ№0000026 від 03.04.2020 та СФ№0000032 від 13.04.2020, на підставі першого з яких відповідачем за первісним позовом внесено 134 000,00 грн попередньої оплати.

Вказані акти повернуті апелянтом не були, як і не було наведено будь-яких заперечень чи зауважень до їх змісту. Причин відмови в їх підписанні також не надано.

Доводи апеляційної скарги відносно помилковості висновків суду першої інстанції про те, що скаржник не скористався наданим йому правом на перевірку вірності вказаних в акті обсягів робіт та належність такого права орендодавцю, на переконання судової колегії, не мають визначального значення, оскільки не доводять відсутність події з передання в оренду сільськогосподарської техніки.

Щодо посилань апелянта на неможливість надіслання позивачем за первісним позовом згідно вищенаведеного опису вкладення додатку № 1 до договору № ДЗ-0000018 від 19.03.2020 специфікацію № 1 від 19.04.2020 апеляційна інстанція зазначає, що відповідний додаток був складений та підписаний сторонами в день укладення відповідного правочину - 19.03.2020, а відтак помилковість визначення в описі місяця його складання не доводить необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18; від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Таким чином, надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані сторонами з урахуванням фактичних обставин справи та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія, керуючись стандартом вірогідності доказів, дійшла висновку, що місцевим господарським судом на підставі повного дослідження усієї сукупності доказів вірно було встановлено підтвердження більш вірогідними доказами обставини надання в оренду відповідачу за первісним позовом сільськогосподарської техніки за договором № Д3-0000018 від 19.03.2020.

Доводи апеляційної скарги про те, що вищенаведені докази є неналежними, судова колегія визнає безпідставними, оскільки зі змісту досліджуваних документів вбачається тотожність предмета оренди, строків оренди техніки, адреси місцезнаходження апелянта і пункт вивантаження мінеральних добрив з адресою доставки сільськогосподарської техніки, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо можливості зберігання рідкого аміаку чи його розрошування за допомогою спеціальної техніки, орендованої СТОВ «Зірка» у іншого господарюючого суб`єкта.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що у відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі відхиляються апеляційною інстанцією, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваного рішення у даній справі.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення вимог первісного позову у даній справі в частині стягнення з СТОВ «Зірка» на користь ТОВ «Екочек» 298 680,00 грн заборгованості за договором № Д3-0000018 від 19.03.2020. З урахуванням доведеності позивачем за первісним позовом більш вірогідними доказами обставин виконання ним договірних зобов`язань, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимог зустрічного позову про розірвання вищенаведеного договору та стягнення збитків.

Оскільки питання правомірності розподілу Господарським судом Чернігівської області судових витрат апелянтом не порушено, а судом апеляційної інстанції підстав виходу за межі доводів та вимог апеляційної скарги не встановлено, справу переглянуто в порядку ч. 1 ст. 269 ГПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі неповно з`ясування обставин, що мають значення для справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі № 927/524/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача за первісним позовом у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/524/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 23.11.2020 у справі №927/524/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Зірка".

4. Справу №927/524/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

В.В.Андрієнко

Повний текст постанови складено 27.04.2021