ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

27 квітня 2021 року м.Тернопіль Справа №921/192/21

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом: Приватного підприємства ЕЛІСТА-1, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю БУМЕРАНГ, м.Тернопіль

про стягнення 28569,08грн,

за участю представників:

позивача: Кондратюк В.В., адвокат, довіреність без номеру від 07.10.2020;

відповідача: не з`явився.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Представник позивача взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon».

Зміст позовних вимог.

Приватне підприємство ЕЛІСТА-1, м.Львів звернулося 29.03.2021 (згідно відтиску календарного штемпеля 8-го відділення поштового зв`язку м.Львова на конверті поштового відправлення №537) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю БУМЕРАНГ, м.Тернопіль, про стягнення 28569,08грн, з яких 27000,00грн основного боргу, 1236,60грн інфляційних нарахувань та 332,48грн 3% річних, посилаючись на неналежне виконання договору купівлі-продажу №16/04 від 16.04.2018 в частині проведення своєчасного розрахунку за переданий товар.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, а також пояснив, що оскільки відповідачем не виконано умови п.6.1 договору №16/04 від 16.04.2018 щодо внесення 100% передоплати за товар, а позивачем такий передано, ТОВ БУМЕРАНГ товар прийнято без будь-яких застережень, тому після підписання видаткової накладної №3582 від 06.08.2018 в останнього виник обов`язок здійснити оплату товару. Однак, ТОВ БУМЕРАНГ вартість отриманого товару оплачено частково на суму 37243,01грн; останній платіж відповідачем здійснено 26.10.2020, відтак провівши нарахування 3% річних з 27.10.2020 по 25.03.2021, а інфляційних нарахувань з листопада 2020року по лютий 2021 року, просив позов задовольнити.

Заперечення відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Будь яких інших клопотань, в порядку господарського процесуального законодавства України, не заявив. Про розгляд справи повідомлений належним чином завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення 27-го відділення поштового зв`язку №944 від 08.04.2021 про вручення товариству ухвали суду від 06.04.2021 про відкриття провадження у справі (поштове відправлення №7243 від 06.04.2021).

Процесуальні дії суду у справі.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 позовну заяву Приватного підприємства ЕЛІСТА-1 розподілено на розгляд судді Андрусик Н.О.

Ухвалою суду від 06.04.2021 провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 27.04.2021.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Заяв, клопотань процесуального характеру не заявив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ст.242 ГПК України.

Оскільки неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, тому судом розглянуто спір у судовому засіданні 27.04.2021 у відповідності до ч.9 ст.165, ст.202, ч.3 ст.252 ГПК України за наявними у ній документами.

Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст.240 ГПК України, у судовому засіданні 27.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі наявних у справі доказів та зміст спірних правовідносин.

16 квітня 2018 року між Приватним підприємством «Еліста-1» як Продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бумеранг» як Покупцем укладено договір купівлі-продажу товарів №16/04 (далі - договір), відповідно до якого Продавець зобов`язався продати та передати у власність Покупця товар, асортимент та кількість якого погоджуються в замовленні і зазначаються в накладних, а Покупець зобов`язався прийняти товар на умовах, передбачених договором, та провести його оплату (п.п.1.1, 1.2, 3.1, 4.1, 5.1, 8.1.1, 8.2.1 договору).

Відповідно до п.4.2 договору передача товару по назві, асортименті, ціні, кількості здійснюється на підставі відповідно видаткової накладної.

Зобов`язання Продавця по передачі доставленого товару, вважаються виконаними з моменту підписання накладної і передачі всіх необхідних документів (п.4.3 договору).

Згідно з п.п.6.1, 8.2.2 Покупець зобов`язався оплатити замовлений товар шляхом здійснення 100% передоплати. Днем здійснення платежу, а, отже, днем виконання платіжного зобов`язання Покупцем, вважається день, в який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунку Покупця на користь Продавця (п.6.2 договору).

Пунктами 9.1, 9.2 договору передбачено, що за порушення умов договору винна сторона несе відповідальність згідно чинного законодавства України. Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання ними договірних зобов`язань

Договір набрав чинності з моменту його підписання сторонами і діяв до 31.12.2020 (п.10 договору).

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань ПП «Еліста-1» передано, а ТОВ «Бумеранг» отримано товар (патрони) на загальну суму 64243,00грн (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною №3582 від 06.08.2018, котра підписана обома сторонами, а підписи повноважних осіб скріплені печатками юридичних осіб; зауважень чи інших застережень щодо якості, кількості, найменування, ціни товару матеріали справи не містять. Отже, факт отримання відповідачем товару підтверджено належним чином первинними документами.

В свою чергу, відповідач свій обов`язок по оплаті переданого йому товару виконав частково, перерахувавши позивачу: 500грн згідно платіжного доручення №ПН14744413 від 26.10.2020; 1000грн згідно платіжного доручення №59 від 15.08.2019; 1600грн згідно платіжного доручення №32 від 13.06.2019; 900грн згідно платіжного доручення №26 від 10.05.2019; 1500грн згідно платіжного доручення №198 від 28.11.2018; 2000,00грн згідно платіжного доручення №184 від 07.11.2018; 2000,00грн згідно платіжного доручення №1299 від 29.10.2018; 2000грн згідно платіжного доручення №171 від 18.10.2018; 3000грн згідно платіжного доручення №152 від 19.09.2018; 2000грн згідно платіжного доручення №149 від 17.09.2018; 3500грн згідно платіжного доручення №1293 від 14.09.2018; 1000грн згідно платіжного доручення №121 від 16.08.2018; 2000грн згідно платіжного доручення №120 від 15.08.2018, тим самим допустивши заборгованість по оплаті переданого товару в розмірі 27000грн.

Відповідачем наявність суми боргу в розмірі 27000грн не заперечується в установленому законом порядку.

Оскільки відповідачем обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий у власність товар не виконано, тому позивач звернувся з позовом до суду, нарахувавши на суму заборгованості інфляційні втрати та 3% річних, які просить стягнути в примусовому порядку.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з таких мотивів.

Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором купівлі-продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Сторони досягли всіх істотних умов відносно даного правочину, а тому відповідно до вимог ст.ст.638, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 180, 265 Господарського кодексу України такий правочин є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст.ст.173, 174, 175 ГК України, ст.ст.11, 202, 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Матеріалами справи, а саме первинними документами, котрі оформлені належним чином та складені на виконання господарських операцій, підтверджується, що на виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар - патрони на загальну суму 64243,00грн (видаткова накладна №3582 від 06.08.2018).

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є здійснення своєчасної оплати товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно із частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору сторони погодили проведення покупцем попередньої оплати, відтак вартість товару мала бути оплачена 06.08.2018, що зроблено не було, а тому має місце порушення зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме долучених позивачем платіжних доручень, відповідачем частково оплачено вартість отриманого товару на загальну суму 37243,01грн, відповідно допущено заборгованість станом на 25.03.2021 в розмірі 27000грн.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, а в силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язань в повній мірі шляхом проведення остаточного розрахунку за отриманий товар на момент розгляду спору судом, у матеріалах немає.

В силу вимог ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.2, 5 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язків. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи факту поставки позивачем товару (патронів) на суму 64243,00грн, його отримання відповідачем та часткову оплату, з огляду на відсутність доказів проведення повної оплати товару, що відповідачем не заперечено у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами порушення його майнових прав на суму основного боргу в розмірі 27000грн, які підлягають захисту шляхом примусового стягнення коштів з відповідача у справі.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оскільки обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 ЦК України) виник з моменту його прийняття, то передбачена законом відповідальність за неналежне виконання покупцем грошового зобов`язання з оплати поставленого товару підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з умов договору.

Водночас, правовий аналіз статей 524, 533-535, 625 ЦК України свідчить, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції та проценти річних від простроченої суми основного боргу у відповідності до ст.625 ЦК України.

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, здійснено нарахування на суму основного боргу 3% річних за період з 27.10.2020 по 25.03.2021 в розмірі 332,48грн та інфляційних втрат за період з листопада 2020 року по лютий 2021 року в розмірі 1236,60грн.

Оцінивши подані позивачем розрахунки інфляційних нарахувань судом встановлено, що нарахування інфляційних втрат позивачем помилково здійснено не помісячно, а із застосуванням сукупного індексу інфляції за весь період 104,58, тому, здійснивши власний помісячний арифметичний розрахунок інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що правомірно заявленою сумою інфляційних нарахувань є 1215,00грн (розрахунок суду долучено до справи). Відтак, в частині стягнення 21,60грн інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з їх невірним обрахунком.

Оцінивши поданий позивачем розрахунки 3% річних в розмірі 332,48грн, суд вважає такі вимоги правомірними, обґрунтованими, відтак такими, що підлягають до задоволення в заявленій сумі.

Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Дослідивши подані докази суд визнав їх належними, допустимими, достовірними, а також вірогідними і взаємозв`язаними у сукупності доказами в розумінні ст.86 Господарського процесуального кодексу України. На підставі цих доказів, з урахуванням встановлених обставин по справі та діючого законодавства, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача частково. В даному спорі подані позивачем докази відповідачем жодним чином не спростовані.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача 27000грн основного боргу, 1215,00грн інфляційних нарахувань, 332,48грн 3% річних. В решті позову слід відмовити у зв`язку з їх невірним обрахунком.

Розподіл судових витрат.

Зважаючи на докази, подані на підтвердження понесених судових витрат та враховуючи, що жоден із учасників справи не зробив заяви про подання відповідних доказів після ухвалення рішення суду, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 47, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 197, 219, 220, 222, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю БУМЕРАНГ (вул.Бережанська, 47, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 31602501) на користь Приватного підприємства ЕЛІСТА-1 (проспект Червоної калини, 82, квартира 105, м.Львів, ідентифікаційний код 30274929) - 27000 (двадцять сім тисяч)грн 00коп. боргу, 332 (триста тридцять дві)грн 48коп. 3% річних, 1215,00грн інфляційних нарахувань та 2268,28грн в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено та підписано 30.04.2021.

Суддя Н.О. Андрусик