ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1912/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.

суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури та Приватного підприємства "Лора"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року

у справі №915/1912/19

за позовом Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, вул. Івана Виговського, 18, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 () в інтересах держави

до відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 ()

до відповідача Приватного підприємства "Лора", вул. Пластова, 1, м. Львів, 79056 ()

про визнання незаконним та скасування пунктів рішень та рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів в Державному реєстрі речових прав, зобов`язання повернути земельну ділянку,

за участю представників сторін:

Від прокуратури - Коломійчук І.О., посвідчення № 058842, дата видачі : 21.12.20;

Від ПП "Лора" - Покора І.Є., довіреність № ЛО-20/02, дата видачі : 01.09.20;

Від Первомайської міської ради Миколаївської області - не з`явився,

До господарського суду Миколаївської області звернувся Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 4 рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013, яким ПП "Лора" надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га, переданої в користування на умовах оренди для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, в м. Первомайську;

- визнати незаконним та скасувати пункт 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, яким ПП "Лора" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7;

- визнати недійсним договір оренди землі від 23.10.2013, укладений між Первомайською міською радою та ПП "Лора", на підставі якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:026:0005 площею 0,2889 га по вул. Київській, 7, в м. Первомайськ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, яким затверджено виготовлену ПП "Лора" технічну документацію щодо поділу земельної ділянки на дві земельних ділянки площею 0,0736 га та 0,2153 га;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 25725985 від 11.04.2018 про реєстрацію за ПП "Лора" права власності на автозаправний комплекс з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6, по вул. Київська, 7а, в м. Первомайськ;

- зобов`язати ПП "Лора" повернути територіальній громаді м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради земельну ділянку площею 0,2119 га з кадастровим номером :02:026:0018, вартістю 943 124, 52 грн., по вул. Київській, 7, у м. Первомайську в придатному для використанні стані, шляхом знесення об`єкту нерухомості - АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6.

Підставою позову прокуратурою зазначено обставини щодо порушень законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень міської ради, якими змінено цільове призначення земельної ділянки, та в подальшому надано в оренду відповідачу ПП "Лора" земельну ділянку.

Прокуратурою зазначено, що підлягає визнанню незаконним й рішення міської ради про затвердження технічної документації про поділ земельної ділянки, оскільки останнє прийнято на підставі незаконних рішень ради. Розміщення АЗК суперечить вимогам містобудівного законодавства, порушує права належного власника (розпорядника) - територіальної громади м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради, що є підставою для відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення незаконно збудованого АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київська, 7а, в м. Первомайськ.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року у справі №915/1912/19 (суддя Олейняш Е.М.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення Первомайською міською радою вимог законодавства під час прийняття оскаржуваних рішень про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та затвердження вказаного проекту, а саме положень ч. 3, 13 ст. 123 ЗК України, ч. 2, 4 ст. 48 Закону України "Про охорону земель", ч. 3, 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення про надання дозволу на складання проекту відведення), п. 7.55, 7.59 ДБН "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**", оскільки під час прийняття оскаржуваних рішень міською радою не враховано вимоги містобудівної документації, якою на час прийняття рішень була Схема розвитку м. Первомайська, що свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Оскільки оспорюваний договір оренди землі від 23.10.2013 укладено між Первомайською міською радою та ПП "Лора" на підставі оскаржуваного рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення, то в цій частині позову позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі (ст. 215 ЦК України), у зв`язку з невідповідністю останнього вимогам ст. 203 ЦК України, є обгрунтованою.

Водночас, суд дійшов висновку про пропуск строку позовної давності та відсутність обставин, що вказували б на поважність причин пропущення позовної давності.

Тому в частині позову про визнання незаконним та скасування пунктів рішень органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, а також про визнання недійсним договору оренди землі судом відмовлено, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Враховуючи, що судом відмовлено в частині позову про визнання незаконним рішення ради про зміну цільового призначення землі та укладення договору оренди, а інших підстав незаконності рішення ради про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки прокурором не наведено, в цій частині позову судом також відмовлено.

Також суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування запису про реєстрацію права власності (належний спосіб захисту відповідно до змін у законі - скасування державної реєстрації прав), оскільки не скасовано, не визнано недійсними документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію таких прав.

Враховуючи, що позовна вимога про повернення територіальній громаді земельної ділянки в придатному до використання стані шляхом знесення об`єкту нерухомості є похідною від вищевказаних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено, суд дійшов висновку про відмову в цій частині позову.

Заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури не погодився з вказаним рішенням та звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2020 у справі №915/1912/19 та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Прокурор зазначає, що суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском строку позовної давності. На думку суду, прокурор повинен був та мав можливість довідатись про наявність оскаржуваних рішень Первомайської міської ради від 27.08.2013 та 27.09.2013.

Апелянт зауважує, що і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Вказані положення закону про початок перебігу позовної давності поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (подібну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №907/50/16 та від 11.09.2019 у справі №487 /10132/14-ц).

Незважаючи на те, що ст. 261 ЦК України презюмує можливість та обов`язок особи знати про стан своїх справ, що безпосередньо впливає на перебіг строку позовної давності, вказане не спростовує обставини, що для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні ( сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Законодавець, за змістом ст. 261 ЦК України, виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але і з об`єктивної можливості особи знати про ці факти.

При цьому, під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі 57/314-6/526-2012, від 03.04.2018 у справі 910/31767/15 та 17.07.2018 у справі №911/4006/16.

В силу положень п. п. 6.2, 10.1, 10.4 наказу Генерального прокурора України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів» №Згн від 07.11.2012, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, органам прокуратури було заборонено здійснювати підміну органів державного нагляду (контролю) та управління, а також дублювати їх функцій, а до повноважень прокурора не відносилось здійснення перевірок законності прийняття рішень органів місцевого самоврядування без винесення відповідної постанови.

Разом з тим, постанова про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням земельного чи містобудівного законодавства при прийнятті спірних рішень не виносилась.

До того ж, в силу своїх особливостей, порушення, допущені Первомайською міською радою при прийнятті п. 4 рішення №12 від 27.08.2013 та п. 15 рішення №5 від 27.09.2013, не могли бути виявлені без проведення відповідної перевірки з метою комплексного та всебічного опрацювання питання додержання земельного та містобудівного законодавства.

Так, для встановлення порушень потребувалось тривале і ретельне вивчення планувальної містобудівної документації, яке було проведено тільки після початку будівництва автозаправного комплексу ПП «Лора» у 2017 році через очевидність можливої невідповідності такого будівництва планувальним рішенням.

Проте, незважаючи на викладене, усупереч вимог ст.ст. 74, 76-79 ГПК України, судом зроблено помилковий висновок про пропуск прокурором строку позовної давності у спірних правовідносинах.

Прокурор також зауважує, що твердження суду щодо виникнення у прокурора об`єктивної можливості дізнатись про можливе порушення прав територіальної громади м. Первомайськ внаслідок скерування міською радою на вимоги Первомайської міжрайонної прокуратури від 17.04.2013 і 13.09.2013 копій рішень міської ради, прийнятих протягом серпня 2013 року, не відповідає дійсності, оскільки жодним поданим до суду документом не підтверджено факту надання до прокуратури спірних рішень у складі інших, прийнятих упродовж серпня 2013 року.

Посилання у оскаржуваному рішенні на доведеність факту обізнаності чи можливості прокурора бути обізнаним про порушення вимог закону при прийнятті спірних рішень міської ради фактом опублікування ПП «Лора» заяв про екологічні наслідки діяльності та заяви підприємства про наміри забудови також не ґрунтуються на нормах матеріального чи процесуального права.

Також прокурор зазначає, що чинним на час прийняття спірних рішень та опублікування ПП «Лора» заяв законодавством, зокрема Законом України «Про прокуратуру» в редакції від 09.06.2013 та наказом Генерального прокурора України «Про організашю прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів» №3гн від 07.11.2012, не передбачалося обов`язку органів прокуратури перевіряти засоби масової інформації на предмет здійснення юридичними особами публікацій щодо їх діяльності, зокрема, забудови певних територій.

Також, поза увагою суду залишилося, що зі змісту таких заяв не можливо дійти висновку про незаконність спірних рішень міської ради.

Крім того, прокурор також звертає увагу, що позовні вимоги прокурора спрямовані на усунення перешкод територіальній громаді м. Первомайська, яка в силу ст. 14 Конституції України виступає власником спірної земельної ділянки, у володінні та користуванні нею шляхом скасування незаконних рішень органу місцевого самоврядування; прийнятих з порушенням інтересів відповідної територіальної громади.

При цьому, позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування оспорюваних рішень міської ради №12 від 27.08.2013 та №5 від 27.09.2013, якими надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації та затверджено цю документацію, визнання недійсним договору оренди землі від 23.10.2013, у зв`язку з пропуском строку позовної давності, не відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального законодавства.

Як наслідок, не відповідають обставинам справи також висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора щодо визнання незаконним та скасування рішення міської ради №27 від 25.04.2019, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухомість та зобов`язання ПП «Лора» повернути ділянку у придатному для використання стані, які згідно зі ст. 173 ГПК України є похідними від попередніх позовних вимог.

Не можна погодитися з думкою суду про те, що правові підстави для скасування речового права ПП «Лора» на нерухомість, розташовану на спірній ділянці, та зобов`язання повернути земельну ділянку у придатному для використання стану, відсутні.

Прокурор наголошує, що факт незаконності розпорядження спірною ділянкою саме для цілей розміщення автозаправного комплексу, запис про державну реєстрацію права власності на який оспорюється у даному випадку, підтверджено належними та допустимими доказами та визнаний судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

З огляду на це, набуття ПП «Лора» права власності на об`єкт нерухомості, розташування якого на спірній ділянці суперечить існуючій містобудівній документації, не узгоджується з вимогами закону та свідчить про обґрунтованість доводів прокурора щодо наявності підстав для скасування у Державному реєстрі речових прав відповідного запису.

При цьому, надання спірної земельної ділянки під розміщення автозаправного комплексу не лише порушує вимоги містобудівного законодавства, а й загрожує безпеці мешканців територіальної громади, оскільки згідно з державними будівельними нормами будівництво на ній такого об`єкту заборонено.

Також з рішенням суду першої інстанції не погодилось ПП «Лора», та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2020 у справі № 915/1912/19 в частині позовних вимог щодо:

- визнання незаконним та скасування пункту 4 рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013, яким ПП «ЛОРА» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га, переданої в користування на умовах оренди для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, в м. Первомайську;

- визнання незаконним та скасування пункту 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, яким ПП «ЛОРА» затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7;

- визнання недійсним договору оренди землі від 23.10.2013, укладеного між Первомайською міською радою та ПП «ЛОРА», на підставі якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:026:0005 площею 0,2889 га по вул. Київській, 7, в м. Первомайськ.

У вказаних позовних вимогах - відмовити повністю у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо визнання незаконним та скасування п. 4 рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013, п. 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, скаржник зазначає, що прийняття зазначених рішень міською радою, так само як і розроблення і погодження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки відбувалось у повній відповідності з вимогами чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства.

ПП «ГЕОІОС-Л» у відповідності до вимог чинного законодавства було розроблено відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення, наданої у користування на умовах оренди для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі ПП «ЛОРА» на - для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу за адресою: вул. Київська, 7, м. Первомайськ, Миколаївська область.

17.09.2013 Управлінням Держземагентства у Первомайському районі Миколаївської області за № 2258 було надано позитивний висновок щодо проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення ПП «ЛОРА» площею 0,2889 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу за адресою: вул. Київська, 7, м. Первомайськ, Миколаївська область, в якому зазначено, що вказаний проект у повному обсязі відповідає вимогам чинного земельного законодавства України, встановленим нормам і правилам.

13.09.2013 Управлінням містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради було надано позитивний висновок за №547/04.04.1-ІБ, яким було погоджено вищезазначений проект землеустрою

Таким чином, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення, наданої у користування на умовах оренди для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі ПП «ЛОРА» на - для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу за адресою: вул. Київська, 7, м. Первомайськ, Миколаївська область, був погоджений передбаченими законодавством компетентними органами в належному порядку.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо порушення Первомайською міською радою вимог законодавства під час прийняття оскаржуваних рішень про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та затвердження вказаного проекту, а саме положень ч. 3, ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України, ч. 2, ч. 4 ст. 48 Закону України «Про охорону земель» (в редакціях, чинних на момент прийняття оскаржуваних рішень міської ради) є такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, внаслідок чого має бути змінено оскаржуване рішення суду.

Щодо дотримання містобудівної документації апелянт наголошує, що рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 28.03.2013 року № 20 «Про актуалізацію містобудівної документації міста Первомайська» ухвалено використовувати в роботі існуючу Схему територіального розвитку міста Первомайська, затверджену рішенням міської ради від 23.05.1996 р. № 10, як Генеральний план міста до завершення робіт по розробленню та затвердженню Генерального плану міста Первомайська з 01.01.2013 року.

Станом на час прийняття Відповідачем-2 оскаржуваних рішень 2013 року на території міста Первомайська не було затверджено ані плану зонування, ані детального плану території, а в якості нібито генерального плану застосовувалась зазначена Схема територіального розвитку м. Первомайська.

До того ж, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13.07.2012 № 358 було затверджено з наданням чинності з 01.11.2012 державні будівельні норми ДБН Б.1.1-15:2012 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту», розроблені ДП «НДПІмістобудування».

Відповідно до розділу 5 «Склад та зміст генерального плану населеного пункту» вказаних ДБН генеральний план населеного пункту складається з текстових та графічних матеріалів. До складу текстових матеріалів включаються: а) пояснювальна записка; б) основні положення генерального плану. Пояснювальна записка містить такі розділи: вступ; аналітична частина; обґрунтування та пропозиції; додатки. Пояснювальну записку оформляють у зведений том або окремі томи за розділами генерального плану Основні положення генерального плану оформляють окремим томом, що містить текстові матеріали зі стислим викладенням пропозицій генерального плану, проектних рішень, основні показники генерального плану (додаток А) та схеми графічних матеріалів, що не містять службової інформації.

Згідно з п. 5.5. вказаних ДБН графічні матеріали генерального плану та масштаби, в яких їх виконують, наведено у таблиці 1 «Перелік графічних матеріалів генерального плану населеного пункту».

Таким чином, законодавством станом на момент прийняття Відповідачем-2 рішення №20 «Про актуалізацію містобудівної документації міста Первомайська» від 28.03.2013 було встановлено вимоги до генерального плану міста, яким Схема територіального розвитку м. Первомайськ, затверджена рішенням міської ради від 23.05.1996 № 10, як Генеральний план м Первомайська не відповідала.

Законодавством, що діяло на момент прийняття Схеми територіального розвитку м. Первомайська, не передбачалось, що в подібних схемах може та/або повинно бути визначено чітке розташування окремих об`єктів інфраструктури (наприклад, поліклініки або АЗК). Відповідно до викладеного вище, встановлення типів будівель, визначення потреби в таких об`єктах, а також уточнення їх розміщення мало міститися у відповідному проекті детального планування.

Оскільки станом на дати прийняття оскаржуваних рішень 2013 року була наявною лише Схема територіального розвитку міста Первомайська, затверджена рішенням міської ради від 23.05.1996 р. № 10, що не була генеральним планом населеного пункту відповідно до норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та будь-якої містобудівної документації, зокрема плану зонування або детального плану території, затверджено не було, немає жодних правових підстав для висновків, що розміщення АЗК по вул. Київській, 7 не відповідало містобудівній документації чи зазначеній Схемі територіального розвитку.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції про те, що «під час прийняття оскаржуваних рішень міською радою не враховано вимоги містобудівної документації. якою на час прийняття рішень була Схема розвитку м. Первомайська, що свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації». є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, зробленими із недоведеністю обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, внаслідок чого має бути змінено оскаржуване рішення суду.

Крім того, в основу висновку про невідповідність розташування АЗК на земельній ділянці вимогам містобудівної документації, суд першої інстанції покладає листи Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації, однак судом першої інстанції не взято до уваги доводи ПП «ЛОРА» про те, що у листах Управління містобудування та архітектури МОДА, наданих Позивачем, відсутнє посилання на площу, точне місце розташування або кадастровий номер земельної ділянки, на якій нібито передбачено розташування поліклініки.

Із викладеного в листах Управління містобудування та архітектури МОДА вбачається, що на території одноповерхової садибної забудови, що знаходиться в районі вул. Київської, 7, Схемою територіального розвитку міста Первомайська нібито передбачено розміщення поліклініки. Проте, логічний аналіз змісту цих листів дозволяє дійти висновку, що викладене в них не виключає можливості розміщення також й інших об`єктів на території садибної забудови в районі вул. Київської, 7.

Крім того, на думку апелянта, висновок суду про те, що «розміщення будь-яких інших об`єктів на даній території не передбачено», який дослівно відображає вказане в листі № 1761-01-21 від 18.11.2019, є таким, що зроблений судом без жодного правового обґрунтування, на підставі неналежних, недостовірних, недопустимих доказів.

Отже ані суд, ані прокурор, ані Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації не мали та не мають повноважень та необхідних спеціальних знань щодо оцінки або трактування вказаної Схеми територіального розвитку м. Первомайськ.

В будь-якому випадку Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації не уповноважене надавати відповіді щодо передбачення планування території відповідно до Схеми територіального розвитку міста, що не є генеральним планом населеного пункту відповідно до вимог містобудівного законодавства, а тим більше щодо можливості будівництва АЗК на Земельній ділянці. Зазначеною інформацією згідно з законодавством володіє та може розпоряджатись тільки орган місцевого самоврядування - Первомайська міська рада Миколаївської області. З огляду на зазначене, листи Управління містобудування та архітектури МОДА є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами у справі, а отже, не могли братись судом до розгляду та прийматись до уваги.

Проте, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв до уваги неналежні докази прокурора, і не здійснивши їх критичний аналіз, визнав обставини, які є недоведеними, встановленими, внаслідок чого дійшов помилкових висновків.

Також скаржник вважає помилковим висновок суду про порушення Первомайською міською радою вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо зміни цільового призначення земельної ділянки .

По-перше, відповідно до ч. 4 ст. 24 «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції; чинній на момент прийняття Відповідачем-З рішення про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки від 27.09.2013) зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, забороняється.

Таким чином, у вказаній нормі закону йдеться про заборону зміни цільового призначення земельної ділянки у випадку, якщо вона не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території, а не у випадку, якщо такий план зонування або детальний план території відсутні.

По-друге, відповідно до ч. 3 ст. 24 цього ж Закону у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

В той же час, відповідно до п.б-І прикінцевих положень вищезазначеного Закону України дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

В наведених положеннях законодавцем було унормовано можливість передачі (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, до 01.01.2015.

При цьому, визначальним фактором застосування даних положень законодавства є встановлення моменту передачі земельної ділянки в користування.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки та передача її ПП «ЛОРА» в оренду відбулась у повній відповідності з чинним на той момент законодавством.

Отже, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального законодавства, а саме: застосовано ч. 3 та ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», які не підлягали застосуванню, та не застосовано п.6-1 прикінцевих положень вказаного закону, який підлягав застосуванню, що є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду.

Крім того, апелянт вважає незаконним висновок суду першої інстанції про порушення п.7.55, п. 7.59 Наказу Держкоммістобудування від 17.04.1992 № 44 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92».

Зазначає, що згідно з порядком, встановленим законодавством, ПП «ЛОРА» було отримано належним чином оформлені Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Київська, 7, в м. Первомайськ Миколаївської області від 15.11.2013 для будівництва, експлуатації та обслуговування АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, які були видані уповноваженим на те органом - управлінням містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради.

В зазначених Містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки міститься посилання на Схему територіального розвитку міста Первомайська, затверджену рішенням міської ради від 23.05.1996 р. № 10.

До того ж, відповідно до викладеного у висновку Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради №547/04.04.1-lБ від 13.09.2013, який є неоспореним та не визнаним незаконним в судовому порядку, було погоджено зміну цільового призначення Земельної ділянки, тобто було погоджено розміщення об`єкта дорожнього сервісу (АЗК) на Земельній ділянці і відповідність такого розміщення планувальним рішенням.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо порушення Первомайською міською радою п. 7.55, п. 7.59 ДБН 360-92 під час прийняття оскаржуваних рішень про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення та затвердження вказаного проекту є такими, що не відповідають обставинам справи, а висновки про неврахування вимог містобудівної документації під час прийняття Первомайською міською радою оскаржуваних рішень 2013 року - такими, що зроблені з нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що, в свою чергу, є підставою для зміни оскаржуваного рішення суду.

На думку апелянта, договір оренди був укладений в установленому законом порядку, так само як і право користування зазначеною земельною ділянкою у ІПІ «ЛОРА» виникло в повній відповідності до вимог чинного законодавства. До того ж, прокурором в позовній заяві, а судом першої інстанції оскаржуваному рішенні суду жодним чином не обґрунтовано підстав, передбачених чинним законодавством, зокрема Цивільним кодексом України та Земельним кодексом України, для визнання Договору оренди недійсним. Отже, відсутні будь-які підстави для висновків, що Договір оренди укладено з невідповідністю вимогам законодавства, зокрема ст. 203 ЦК України.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі №915/1912/19 за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Лора» та Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання копій іншим учасникам справи; заяв чи клопотань стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо). Об`єднано апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури у справі №915/1912/19 до сумісного розгляду з апеляційною скаргою ПП «Лора».

14.01.2021 року до суду надійшов відзив ПП «Лора» на апеляційну скаргу прокурора, в якому відповідач заперечує проти доводів прокуратури, вважає що прокуратурою пропущений строк позовної давності, оскільки зазначений орган повинен був дізнатись про прийняття оскаржуваних рішень у грудні 2013 року, з публікацій в офіційних місцевих ЗМІ, будівельно-монтажні роботи з будівництва АЗК розпочались в червні 2014 року.

З аналізу викладеного прокурором в позовній заяві вбачається, що вказана вимога про повернення земельної ділянки є похідною від позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, наслідком чого в будь-якому випадку є застосування наслідків спливу позовної давності і до позовної вимоги прокурора про повернення земельної ділянки.

Заявлену прокурором позовну вимогу щодо повернення земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0018, в придатному для використанні стані, шляхом знесення об`єкту нерухомості, в будь-якому випадку не може бути кваліфіковано як негаторний позов, оскільки власником земельної ділянки є територіальна громада м. Первомайськ, від імені якої в силу приписів ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Статуту територіальної громади м. Первомайськ, діє Первомайська міська рада, яка в даному випадку не визнає позов прокурора, і є відповідачем у справі.

Вважає, що поділ Земельної ділянки здійснено у повній відповідності до норм чинного законодавства. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки були згідно із законодавством чинними до завершення будівництва об`єкта, всі отримані ПП «ЛОРА» дозвільні документи щодо будівництва об`єкт також є чинними, не скасовані та не оскаржені в судовому порядку, отже створюють в повідні юридично значущі наслідки. Тому немає жодних підстав стверджувати, що розташування АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів на зазначеній земельній ділянці суперечить законодавству. Відповідно, вимоги прокурора частині скасування запису про право власності на дане нерухоме майно також є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, про що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Також відповідач вважає, що в даній справі не дотримано жодного критерію, які дають право на втручання у право особи ІПІ «ЛОРА» на мирне володіння майном і гарантіями, наданими статтею 1 Першого протоколу, вимоги про знесення об`єкта нерухомості випливають із правовідносин стосовно встановлення та набуття права власності на АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, які не є предметом даного спору. Отже, такі позовні вимоги не можуть бути задоволені, принаймні в рамках даної судової справи.

Враховуючи, що вимоги Скаржника є необґрунтованими та незаконними, а рішення в частині відмови в задоволенні вимог прокурора про визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 25725985 від 11.04.2018 про реєстрацію за ПП «ЛОРА» права власності на автозаправний комплекс з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, та зобов`язання ПП «ЛОРА» повернути земельну ділянку площею 0,2119 га з кадастровим номером :02:026:0018, в придатному для використанні стані, ляхом знесення об`єкту нерухомості, а також в частині застосування до позовних вимог прокурора наслідків спливу позовної давності, є законним, відповідач просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

19.01.2021 року Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу прокуратури від Первомайської міської ради, в якому відповідач заперечує проти апеляційної скарги прокурора, вважає що строк позовної давності пропущений, також вважає, що розміщення АЗК на вул. Київській, 7 відповідає містобудівній документації, проект землеустрою відповідає законодавству. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін.

28.01.2021 року надійшов відзив Первомайської місцевої прокуратури на апеляційну скаргу ПП «Лора», де прокурор зазначає, що доводи апеляційної скарги необгрунтовані , підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Судом першої інстанції вірно встановлені обставини порушення Первомайською МР вимог законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень та вірно встановив недійсність договору оренди.

08.02.2021 року до суду надійшло клопотання Первомайської міської ради про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з участю представника Первомайської міської ради в іншому судовому процесі.

10.02.2021 року до суду надійшли додаткові пояснення від ПП «Лора», де відповідач заперечує проти доводів прокуратури у відзиві.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 року відкладено розгляд справи №915/1912/19 за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року на 06 квітня 2021 року об 11-00 год.

23.03.2021 року до суду надійшли додаткові пояснення від ПП «Лора» в порядку ст.42 ГПК України, в яких апелянт надає пояснення щодо прийняття оскаржуваних рішень міською радою, зазначає, що заявлений позов про повернення земельної ділянки не є негаторним. Крім того, додає до пояснень копію договору оренди земельної ділянки від 02.07.2013 року, укладеного на виконання рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №9 від 22.03.2013 року, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою.

Також до пояснень додано копію нового договору оренди від 23.10.2013 року, який було укладено на виконання рішення Первомайської міської ради Миколаївської області №5 від 27.09.2013 року. 23.10.2013 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №3023489 про право оренди земельної ділянки, а також внесено зміни до інформації про земельну ділянку, в частині її цільового призначення, змінено з «для обслуговування незавершеного будівництва-приміщення адмінбудівлі» на «для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу».

Враховуючи, що зазначені договори з доданими до них актами, планами, кадастровими планами, не є новими доказами, а надані в підтвердження вже існуючих правовідносин, які були предметом дослідження та оцінки суду першої інстанції, судова колегія вважає за можливе долучити зазначені докази в порядку ст.269 ГПК України до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.04.2021 року оголошено перерву по справі до 21.04.2021 року о 12-30 год.

12.04.2021 року до суду надійшла заява Первомайської міської ради про розгляд справи без участі її представника, просить врахувати відзив на апеляційну скаргу від 14.01.2021 року.

19.04.2021 року до суду надійшло клопотання Первомайської міської ради про розгляд справи в режимі відеоконференції, доручивши її проведення Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Враховуючи, що технічна можливість проведення судового засідання у Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області 21.04.2021 року о 12-30 год відсутня з огляду на те, що у призначений час у вказаному суді обідня перерва, судова колегія відмовляє у задоволенні вказаного клопотання.

В судове засідання 21.04.2021 року не з`явився представник Первомайської міської ради Миколаївської області, повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Первомайської міської ради.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, 26.10.2012 року між ПП "СОЮЗАВТОЦЕНТР" (продавець) та ПП "ЛОРА" (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва, адмінбудівлі, відповідно до умов п. 1.1 якого продавець передав, а покупець прийняв у власність об`єкт незавершеного будівництва, адмінбудівлю, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Київська, буд. №7 (сім) (том 1, арк. 24-25).

Об`єкт продажу розташований на земельній ділянці загального площею 0,2839 га (нуль цілих дві тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять десятитисячних гектара), кадастровий номер земельної ділянки - :02:026:0005, з цільовим призначенням: для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Київська, 7 (сім).

Право власності на об`єкт незавершеного будівництва на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2012 зареєстровано Первомайським МБТІ 14.11.2012 (реєстраційний номер об`єкта 16336876), що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 14.11.2012 (том 1, арк. 101).

Пунктом 3 рішення Первомайської міської ради № 9 від 22.02.2013 року "Про надання і вилучення земельних ділянок" юридичній особі ПП "Лора" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі по вул. Київська, 7 (рішення міської ради "Про надання дозволів на розробку технічної документації щодо оформлення права користування земельними ділянками" від 25.12.2012 року № 16).

Передано юридичній особі ПП "Лора" за умови виконання п. 3.1 цього рішення у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0,2889 га для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі по вул. Київська, 7, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0005 (том 1, арк. 26-29).

02.07.2013 року між Первомайською міською радою (орендодавець) та ПП "Лора" (орендар) укладено договір оренди землі (том 1, арк. 30-33), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі, на підставі рішення Первомайської міської ради від 22.02.2013 року № 9, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Київська, 7 (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2, 3, 4 договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,2889 га, у тому числі під будинками та спорудами - 0,0515 га, прибудинкова територія (двір) - 0,2374 га.

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:026:0005.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: адмінбудівля, інші об`єкти інфраструктури землевпорядною документацією не обумовлені.

Договір укладено строком на 10 років (п. 8 договору).

Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (03.14) (п. 15, 16 договору).

На орендовану земельну ділянку встановлено наступні обмеження:

правові - зміна цільового призначення земельної ділянки тільки за проектом землеустрою (п. 26 договору).

Категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

03.07.2013 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки (підстава виникнення - договір оренди землі від 02.07.2013), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (том 1, арк. 100).

Пунктом 4 рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013 року "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" юридичній особі Приватному підприємству "Лора" надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га переданої в користування на умовах оренди для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7 (том 1, арк. 43).

Виконавцем ПП "Геліос-Л" за замовленням відповідача ПП "Лора" 17.09.2013 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення (том 1, арк. 94-105). Так, земельна ділянка, цільове призначення якої змінюється, проектується за рахунок земель житлової та громадської забудови, наданих у користування на умовах оренди ПП "Лора". Даним проектом відповідно до ст. 20, 123, 124 ЗК України передбачено зміну цільового призначення земельної ділянки, наданої у користування на умовах оренди ПП "Лора" з "для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі" на "для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу".

Так, відповідно до Довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 17.09.2013 (том 1, арк. 97) Управління Держземагенства у Первомайському районі повідомило, що земельна ділянка, на яку розроблятиметься проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення має наступні параметри, зокрема:

- категорія земель, із яких планується відведення: землі житлової та громадської забудови;

- цільове використання землі та його код (згідно КВЦПЗ): для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (код 03.14);

- класифікація угідь згідно форми 6-зем: землі громадського призначення (графа 43).

Проект землеустрою погоджено:

- Управлінням містобудування, архітектури комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради (висновок № 546/04.041-15 від 13.09.2013, відповідно до якого Управління погодило проект земеустрою та встановила обмеження містобудівного характеру - забезпечення вільного доступу для прокладання нових, ремонту та обслуговування існуючих інженерних мереж в межах ділянки) (том 1, арк. 104);

- Управлінням Держземагенства у Первомайському районі Миколаївської області (висновок № 2258 від 17.09.2013) (том 1, арк. 105).

Пунктом 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013 року "Про надання і вилучення земельних ділянок" юридичній особі Приватному підприємству "Лора" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7 (рішення Первомайської міської ради „Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" від 27.08.2013 року № 12).

Змінено юридичній особі Приватному підприємству "Лора" за умови виконання п. 15.1. цього рішення цільове призначення орендованої земельної ділянки площею 0,2889 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7; кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0005 (том 1, арк. 44).

23.10.2013 року між Первомайською міською радою (орендодавець) та ПП "Лора" (орендар) укладено договір оренди землі (том 1, арк. 34-36), відповідно до умов п. 1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу, на підставі рішення Первомайської міської ради від 27.09.2013 року № 5, яка знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Київська, 7.

Відповідно до п. 2, 3, 4 договору в оренду передана земельна ділянка загальною площею 0,2889 га, у тому числі під будинками та спорудами - 0,0515 га, прибудинкова територія (двір) - 0,2374 га.

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:026:0005.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: -------.

Відповідно до п. 15, 16 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу.

Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (12.04).

Категорія земель - землі транспорту.

Договір укладено строком на 10 років (п. 8 договору).

До договору між сторонами складено та підписано додаток № 1 "Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку державної або комунальної власності", план земельної ділянки, кадастровий план, Акт встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки, Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, Акт приймання-передачі земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 23.10.2013 року (том 1, арк. 37-42).

Як вбачається з Кадастрового плану земельної ділянки загальною площею 0,2889 га кадастровий номер :02:026:0005 код цільового призначення земельної ділянки J.12.04 (том 1, арк. 39).

23.10.2013 в Державному реєстрі речових прав зареєстровано зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, а саме зміну цільового призначення земельної ділянки загальною площею 0,2889 га кадастровий номер :02:026:0005, а також зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 23.10.2013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4) (том 1, арк. 64-74).

У зв`язку із завершенням будівництва і здачею в експлуатацію АЗК на підставі клопотання ПП "Лора" від 11.12.2018 (том 1, арк. 54) пунктом 1 рішення Первомайської міської ради № 22 від 27.12.2018 року "Про поділ земельної ділянки по вул. Київська, 7" надано дозвіл юридичній особі Приватному підприємству "Лора" на розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,2889 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, наданої у користування на умовах оренди ПП "Лора" (договір оренди землі 23.10.2013, номер запису про інше речове право 3023489, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0005, а саме:

- земельна ділянка площею 0, 0736 га;

- земельна ділянка площею 0, 2153 га (том 1, арк. 56).

Пунктами 1, 2, 3, 5 рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019 року "Про поділ земельної ділянки по вул. Київська, 7":

- затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,2889 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, наданої у користування на умовах оренди ПП "Лора";

- передано юридичній особі ПП "Лора" за умови виконання п. 4 цього рішення у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0, 0770 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0017;

- передано юридичній особі ПП "Лора" за умови виконання п. 4 цього рішення у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0, 2119 га для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0018;

- припинено договір оренди землі від 23.10.2013 (номер запису про інше речове право 3023489), укладений між Первомайською міською радою та ПП "Лора" у зв`язку з поділом земельної ділянки (том 1, арк. 58).

Дві новосформовані земельні ділянки з кадастровим номером :02:026:0017 площею 0, 0770 га та з кадастровим номером :02:026:0018 площею 0, 2119 га 22.02.2019 року зареєстровано в ДЗК, що підтверджується витягами з ДЗК про земельну ділянку (том 1, арк. 76-81). Цільове призначення двох вищевказаних земельних ділянок: 12.04. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання: для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу.

Станом на 08.07.2019 договори оренди не підписано (лист виконавчого комітету Первомайської міської ради від 08.07.2019) (том 1, арк. 57).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Первомайської міської ради народних депутатів № 10 від 23.05.1996 "Про затвердження генерального плану міста Первомайська" за результатами розгляду схеми територіального розвитку міста до 2015 року вирішено затвердити Схему територіального розвитку міста, розроблену Українським державним проектно-виробничим об`єднанням "Діпромісто", як генеральний план м. Первомайська. Виконкому міської ради народних депутатів доручено проводити забудову міста зі схемою територіального розвитку (том 1, арк. 45).

Рішенням Первомайської міської ради № 20 від 28.03.2013 "Про актуалізацію містобудівної документації міста Первомайська" міська рада вирішила використовувати в роботі існуючу Схему територіального розвитку міста Первомайська, затверджену рішенням міської ради від 23.05.1996 № 10 як Генеральний план міста до завершення робіт по розробленню та затвердженню Генерального плану міста Первомайська з 01.01.2013. Контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію міської ради з питань містобудування, архітектури та земельних відносин (том 1, арк. 46).

Відповідно до листа Миколаївської обласної державної адміністрації, станом на 23.10.2013 при відведенні в оренду земельних ділянок необхідно було керуватись Схемою територіального розвитку міста Первомайська.

В районі вул. Київської, № 7 Схемою територіального розвитку міста Первомайська передбачено розміщення поліклініки, відповідно до цього вбачається, що розміщення автозаправного комплексу не відповідало закладеним зазначеним документацією рішенням (том 1, арк. 48);

Згідно листів Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 24.05.2019, від 12.07.2019, відповідно до Схеми територіального розвитку земельна ділянка в районі вул. Київської, № 7 розташована на території одноповерхової садибної забудови, на якій передбачено розміщення поліклініки, відповідно до цього вбачається, що будівництво автозаправного комплексу на вказаній території не передбачено; зміна цільового призначення земельної ділянки не відповідає проектним рішенням, закладеним Схемою територіального розвитку (том 1, арк. 49-50; том 2, арк. 134-136).

Відповідно до листа Управління містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 13.05.2019, відповідно до генерального плану та плану зонування м. Первомайськ, затвердженого рішенням Первомайської міської ради від 16.10.2015 № 2, землі врайоні вул. Київської, № 7 передбачені як території громадських центрів обслуговування, зона адміністративного ядра громадського центру (Г-Ця). Відповідно до пояснювальної записки до генерального плану м. Первомайськ, Г-Ця - зона адміністративного ядра громадського центру виділена з метою збереження ділового характеру адміністративної частини громадського центру обслуговування шляхом забезпечення умов для переважного розміщення об`єктів адміністративного, ділового, культурно-просвітницького призначення. (том 1, арк. 59-60).

Листами виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.11.2017, від 31.08.2018 повідомлено, що план зонування території міста затверджений у складі Генерального плану м. Первомайськ рішенням міської ради від 16.10.2015 № 2. До прийняття вищевказаного рішення, призначення землі визначалось відповідно до Схеми територіального розвитку міста, затвердженої рішенням міської ради від 23.05.1996 № 10, як генплан міста Первомайськ, відповідно до якої земельна ділянка розташована на території одноповерхової садибної забудови.

Відповідно до викопіювання зі Схеми територіального розвитку міста та фрагменту Схеми використання земельної ділянки земельна ділянка в районі вул. Київської, № 7 розташована на території одноповерхової садибної забудови, на якій передбачено розміщення поліклініки (том 1, арк. 51-52, 82-86).

15.11.2013 року ПП "Лора" було отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Київська, 7, в м. Первомайськ Миколаївської області для будівництва, експлуатації та обслуговування АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, які були видані управлінням містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради (том 1, арк. 222).

В порядку, передбаченому ст. 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", була проведена експертиза проекту будівництва, експлуатації та обслуговування АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київська, 7 в м, Первомайськ, Миколаївської області, в результаті якої було отримано позитивний експертний звіт № 20-0142-13 від 14.04.2014 року щодо розгляду проектної документації (том 1, арк. 223).

17.06.2014 року ПП "Лора" було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ 88 для будівництва, експлуатації та обслуговування АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київська, 7 в м. Первомайськ, Миколаївської області, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України (том 1, арк. 224-225).

19.12.2017 КП "Первомайське МБТІ" проведена технічна інвентаризація громадського будинку (комплексу нежитлових будівель по вул. Київській, 7) та складено технічний паспорт (том 1, арк. 90-91).

26.12.2017 року було оформлено Акт готовності об`єкта до експлуатації за підписами замовника будівництва, генерального проектувальника, генерального підрядника будівництва, головного інженера проекту та інженера технічного нагляду. Згідно цим Актом закінчений будівництвом об`єкт визнаний готовим до експлуатації (том 1, арк. 226-229).

29.12.2017 року ПП "Лора" було отримано Сертифікат серії ІУ № 34, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації (том 1, арк. 230).

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради № 43 від 12.01.2018 автозаправочному комплексу (АЗК) з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, будівництво якого розпочато ПП "Лора" на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, зареєстрованого в ДАБІ України від 17.06.2014 за № ІУ 88, на земельній ділянці площею 0,2889 га по вул. Київській, 7; кадастровий номер земельної ділянки :02:026:0005, якою користується замовник відповідно до договору оренди землі від 23.10.2013 року, без номера присвоєно адресу вул. Київська, 7а (том 1, арк. 47).

Право власності на об`єкт нерухомого майна АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів 11.04.2018 зареєстровано за ПП "Лора" в Державному реєстрі речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104) (том 1, арк. 64-74).

Зазначені обставини і стали підставою для звернення прокуратури до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту 4 рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013, яким ПП "Лора" надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га, переданої в користування на умовах оренди для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, в м. Первомайську.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п. 4 рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 по справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) в Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 19 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 20 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до абз. 1-4 ч. 1 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Судова колегія наголошує, що за змістом частини 2 статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суд.

Виходячи з приписів статей 116, 123 ЗК України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування (оренду), що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку (аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 10.12.2013 у справі № 21-358а13 та від 07.06.2016 у справі № 820/3507/15).

Водночас набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку.

Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом (наведену правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №380/624/16-ц).

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013 року "Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", пунктом 4 якого надано Приватному підприємству "Лора" дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га переданої в користування на умовах оренди для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, не порушило законних прав чи інтересів держави, а тому така вимога прокуратури не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, яким ПП "Лора" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7.

Відповідно до абз. 4 ч. 3 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ч. 10 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 186-1 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 6, абз. 5 ч. 7 ст. 186-1 ЗК України (в редакції від 27.07.2013) підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 48 Закону України "Про охорону земель" (в редакції від 09.12.2012, яка діяла на час прийняття вищевказаних рішень ради) територіальний розвиток житлової та громадської забудови в межах населених пунктів, а також спорудження об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури здійснюються з урахуванням вимог раціонального використання земель.

Розміщення і будівництво об`єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів.

Забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи користування, у тому числі на умовах оренди, земельною ділянкою, у порядку, передбаченому законом.

Визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб та спорудження конкретних об`єктів здійснюються на підставі затвердженої містобудівної документації, документації із землеустрою, схем планування територій переважно на землях несільськогосподарського призначення.

Відповідно до п. 7.55 ДБН "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**", затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 № 44, АЗС за умови дотримання санітарно-гігієнічних, екологічних, протипожежних та інших нормативних вимог можуть проектуватися також як автозаправні комплекси (далі - АЗК) з приміщеннями і окремими об`єктами сервісного обслуговування водіїв і транспортних засобів: для роздрібної торгівлі, швидкого харчування, технічного обслуговування, миття і змащування автомобілів.

У населених пунктах АЗС, АЗК слід розміщувати на земельних ділянках, планувально відокремлених від кварталів житлової та громадської забудови, з урахуванням загальної потреби в залежності від рівня автомобілізації населеного пункту, інтенсивності руху та споживчого попиту. Вибір типу АЗС для конкретного місця розташування слід проводити в залежності від потужності та технологічних рішень, згідно з класифікацією, наведеною у таблиці 7.8*, а також з урахуванням містобудівних обмежень і вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до п. 7.59 ДБН 360-92 розміщення АЗС повинне здійснюватись на ділянках, передбачених для їх будівництва відповідною містобудівною документацією. В інших випадках, у разі відсутності або після завершення розрахункового терміну дії цих документів вибір земельної ділянки та погодження місця розташування АЗС здійснюється у відповідності з вимогами чинного законодавства на підставі містобудівного обґрунтування розміщення об`єкта, погодженого і затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про основи містобудування" (в редакції від 18.11.2012, яка діяла на час прийняття рішень ради) містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій.

Містобудівна документація є основою для: вирішення питань раціонального використання територій, регулювання розселення; підготовки обгрунтованих пропозицій щодо встановлення та зміни меж населених пунктів; підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації; вирішення питань щодо розташування та проектування нового будівництва, здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів містобудування та упорядкування територій; вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013, яка діяла на час прийняття вищевказаних рішень ради) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій;

генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон;

замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву;

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної

ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до абз. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до ч. 10 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Відповідно до абз. 1, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) план зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно- транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) план зонування території затверджується на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання. План зонування території не підлягає експертизі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) детальний план території визначає: 1) принципи планувально-просторової організації забудови; 2) червоні лінії та лінії регулювання забудови; 3) функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами; 4) містобудівні умови та обмеження (у разі відсутності плану зонування території) або уточнення містобудівних умов та обмежень згідно із планом зонування території; 5) потребу в підприємствах і закладах обслуговування населення, місце їх розташування; 6) доцільність, обсяги, послідовність реконструкції забудови; 7) черговість та обсяги інженерної підготовки території; 8) систему інженерних мереж; 9) порядок організації транспортного і пішохідного руху; 10) порядок комплексного благоустрою та озеленення, потребу у формуванні екомережі; 11) межі прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів (у разі відсутності плану зонування території).

Відповідно до ч. 5, 8, 10 ст. 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Відповідно до п. 6 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції від 05.07.2013) до 1 січня 2013 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку.

Законом України "Про внесення змін до розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо зупинення дії заборони на відведення земельних ділянок" від 19.09.2013 № 606-VII доповнено пункт 6 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" викладено в новій редакції та доповнено пунктом 6-1.

Так, відповідно до п. 6, п. 6.-1 Розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції Закону від 19.09.2013 606-VII) до 1 січня 2015 року рішення щодо визначення та надання містобудівних умов і обмежень на територіях, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій, приймають уповноважені органи містобудування та архітектури з урахуванням попередніх планувальних рішень у межах встановленого законодавством строку.

Встановити, що дія частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Первомайської міської ради народних депутатів № 10 від 23.05.1996 затверджено Схему територіального розвитку міста як генеральний план м. Первомайська, а виконкому міської ради народних депутатів доручено проводити забудову міста згідно зі схемою територіального розвитку (том 1, арк. 45). Рішенням Первомайської міської ради № 20 від 28.03.2013 "Про актуалізацію містобудівної документації міста Первомайська" міська рада вирішила використовувати в роботі існуючу Схему територіального розвитку міста Первомайська, затверджену рішенням міської ради від 23.05.1996 № 10 як Генеральний план міста до завершення робіт по розробленню та затвердженню Генерального плану міста Первомайська з 01.01.2013. Контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію міської ради з питань містобудування, архітектури та земельних відносин (том 1, арк. 46).

Доказів скасування вищевказаних рішень міської ради суду не подано. Отже, останні є обов`язковими до виконання в силу положень ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як вбачається зі Схеми територіального розвитку (викопіювання зі схеми) земельна ділянка в районі вул. Київської, № 7 розташована на території одноповерхової садибної забудови. Згідно з експлікацією, зазначеною до цієї Схеми, під номером 20 в районі зазначеної земельної ділянки передбачено розміщенню поліклініки. Схемою не передбачається окремого переліку об`єктів, які допускається будувати на території одноповерхової садибної забудови відповідно до чого розміщення будь-яких інших об`єктів на даній території не передбачено. Схемою територіального розвитку будівництво автозаправного комплексу на вищезазначеній території не передбачено. Викопіювання зі Схеми наявне в справі (том 1, арк. 82-86; том 2, арк. 134-136).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про порушення Первомайською міською радою вимог законодавства під час прийняття рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, пунктом 15 якого затверджено проект землеустрою ПП "Лора" щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7, а саме положень ч. 3, 13 ст. 123 ЗК України, ч. 2, 4 ст. 48 Закону України "Про охорону земель", ч. 3, 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, яка діяла на час прийняття рішення про надання дозволу на складання проекту відведення), п. 7.55, 7.59 ДБН "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**",

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час прийняття оскаржуваних рішень міською радою не враховано вимоги містобудівної документації, якою на час прийняття рішень була Схема розвитку м. Первомайська, що свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди землі 23.10.2013, укладеного між Первомайською міською радою та ПП "Лора", на підставі якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:026:0005 площею 0,2889 га по вул. Київській, 7, в м. Первомайськ.

Відповідно до ч. 1, 2, п. "в" ч. 3 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки оспорюваний договір оренди землі від 23.10.2013 укладено між Первомайською міською радою та ПП "Лора" на підставі оскаржуваного рішення міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення, то в цій частині позову позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі (ст. 215 ЦК України), у зв`язку з невідповідністю останнього вимогам ст. 203 ЦК України, є обґрунтованою.

Щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог про визнання незаконним та скасування пунктів рішень органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, а також про визнання недійсним договору оренди.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З викладеного вбачається, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, необхідно з`ясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес особи, з метою захисту якого подано позов до суду. Відсутність порушення такого права чи інтересу є підставою для відмови в позові з підстави його необґрунтованості. І лише за умови дійсного порушення права або охоронюваного законом інтересу особи та одночасного спливу строку позовної давності, про що зроблено відповідну заяву іншою стороною у справі, в позові необхідно відмовити у зв`язку зі закінченням вказаного строку за відсутності поважних причин пропуску позовної давності.

Водночас за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади. Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.

Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів."

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 цього Кодексу, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше (постанова ВП ВС від 26.11.2019 по справі №914/3224/16).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 09.06.2013) предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, зокрема, відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 09.06.2013) перевірка виконання законів проводиться за заявами та іншими повідомленнями про порушення законності, що вимагають прокурорського реагування, а за наявності приводів - також з власної ініціативи прокурора. Прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю і не втручається у господарську діяльність, якщо така діяльність не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 09.06.2013) при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право, зокрема. витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення, мати доступ до відповідних інформаційних баз даних державних органів.

Відповідно до п. 3, п. 3.1, п. 7, п. 9, п. 9.1 наказу Генеральної прокуратури України від 07.11.2012 № 3гн "Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів" з метою забезпечення належної організації нагляду за додержанням і застосуванням законів та підвищення його ефективності, керуючись статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", заступникам Генерального прокурора України, Головному управлінню захисту прав і свобод громадян та інтересів держави, протидії корупції та злочинності у сфері транспорту, Головному управлінню представництва в суді, захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень, Головному управлінню нагляду за додержанням законів у воєнній сфері, Головному управлінню міжнародно-правового співробітництва, управлінню захисту прав і свобод дітей, прокурорам Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованим прокурорам (на правах обласних), прокурорам міст з районним поділом, міським, районним, міжрайонним та іншим прирівняним до них прокурорам наказано забезпечити належний нагляд за додержанням і застосуванням законів, а саме:

- забезпечити нагляд за додержанням і застосуванням законів Кабінетом Міністрів України, міністерствами та відомствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами державного нагляду (контролю) та управління, військовими частинами, підприємствами, установами й організаціями, незалежно від форм власності, підпорядкованості та приналежності, фізичними особами - підприємцями, посадовими особами та громадянами.

- не рідше одного разу на місяць відповідним прокурорам вивчати законність актів, які видаються Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

- перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів організовувати та проводити за письмовими зверненнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, фізичних та юридичних осіб, матеріалами контролюючих органів, повідомленнями у засобах масової інформації та за власною ініціативою;

- до початку перевірки витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази, інші документи, одержувати інформації про стан законності та заходи щодо її забезпечення.

- активно використовувати право доступу до відповідних інформаційних баз даних державних органів. Опрацьовувати інформацію, яка міститься в автоматизованих, інформаційних, інформаційно-аналітичних, інформаційно-пошукових спеціалізованих системах, банках і базах даних, реєстрах (інформаційні бази даних) державних органів.

Відповідач Первомайська міська рада зазначає, що оскаржувані рішення ради були направлені на адресу прокуратури ще в вересні 2013 року листом Первомайської міської ради від 03.09.2013 року №4971/03.1-26 (т.1 а.с.140)

Відповідач ПП "Лора" зазначає, що в ЗМІ було опубліковано заяву про екологічні наслідки та заяву про наміри, що дозволяє стверджувати про обізнаність прокуратури зі здійснення будівництва АЗК.

Прокурор зазначає, що оскаржувані рішення ради ним не отримано. Подані відповідачем супровідні листи не містять інформації щодо направлення саме тих рішень, які є предметом оскарження у даній справі. В силу особливостей порушення, допущені при укладенні договору оренди земельної ділянки, не могли бути виявлені без проведення відповідної перевірки з метою комплексного та всебічного опрацювання законності вчинення такого правочину. Факт опублікування у газеті "Вісник Первомайська" заяви про екологічні наслідки та заяви про наміри забудови не вказує, на думку прокурора, на наявність у прокурора можливості довідатись про порушення вимог містобудівного законодавства. Такі факти створюють видимість законності вчинення певних дій, що виключає можливість їх об`єктивного сприйняття у якості підтвердження порушень містобудівного законодавства.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що 17.04.2013 року Первомайською міжрайонною прокуратурою Миколаївської області направлено на адресу Первомайського міського голови вимогу № (15-25)1461 вих-13, в якій прокурор вимагав в термін до 22.04.2013 року надати до Первомайської міжрайонної прокуратури Миколаївської області копії рішень, прийнятих Первомайською міською радою та її виконкомом протягом березня 2013 року (том 1, арк. 142).

13.09.2013 року Первомайською міжрайонною прокуратурою Миколаївської області направлено на адресу голови Первомайської міської ради вимогу в порядку ст. 8, 20 Закону України "Про прокуратуру" № (15-25) 3517 вих-13, в якій прокурор вимагав надати в строк до 23.09.2013 року до Первомайської міжрайонної прокуратури, зокрема, копії рішень сесії Первомайської міської ради, рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради та розпорядження міського голови, які було прийнято у серпні-вересні 2013 року (том 1, арк. 141).

В матеріалах справи міститься лист № 4971/03-26 від 03.09.2013 року за підписом міського голови Л.Г. Дромашко, адресований Первомайській міжрайонній прокуратурі Миколаївської області, в якому зазначено, що виконавчий комітет Первомайської міської ради на вимогу від 17.04.2013 року № 1461 надає копії рішень міської ради та виконавчого комітету, прийнятих протягом серпня 2013 року (том 1, арк. 140).

Факт отримання прокуратурою 04.09.2013 року супровідного листа та зазначених рішень підтверджується журналом обліку видачі копій рішень міської ради, виконавчого комітету, розпоряджень міського голови та листів (том 2, арк. 111-112).

Проте, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що вищезазначені докази свідчать про те, що Первомайською міською радою направлено з листом № 4971/03-26 від 03.09.2013 року спірне рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013 року, оскільки це прямо не вбачається з листа, відсутній опис та перелік рішень, які направляються.

Тому суд позбавлений можливості визнати встановленою обставину отримання прокуратурою 04.09.2013 року саме рішення Первомайської міської ради № 12 від 27.08.2013 року.

Крім того, спірне рішення Первомайської міської ради № 5 прийняте 27 вересня 2013 року, а тому взагалі не могло бути направленим прокуратурі листом від 03.09.2013 року.

Отже, з урахуванням викладеного, судова колегія зазначає, що жодним поданим до суду документом не підтверджено факту надання до прокуратури спірних рішень у складі інших, прийнятих упродовж серпня 2013 року.

Судом також встановлено, що 07.12.2013 року в газеті "Вісник Первомайська" (яка на той період була офіційною міською громадсько-політичною газетою) було опубліковано Заяву про наміри та Заяву про екологічні наслідки діяльності щодо будівництва АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київській, 7 у м. Первомайськ Миколаївської області (том 2, арк. 179-180).

Однак, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про обов`язок та можливість прокурора довідатись про наявність оскаржуваних рішень від 27.08.2013 року та 27.09.2013 року також і в грудні 2013 року, оскільки про будівництво АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київській, 7 у м. Первомайськ Миколаївської області завчасно також публікувалось в офіційних місцевих ЗМІ.

Так, дійсно, пунктом 3.1. чинного на час прийняття спірних рішень Наказу Генерального прокурора України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів» №3гн від 07.11.2012 було передбачено, що не рідше одного разу на місяць відповідним прокурорам вивчати законність актів, які видаються Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Проте, такий припис у Наказі не свідчить про те, що прокуратура фактично ознайомилась зі спірними рішенням у вказаний строк. Прокурор зазначив, що постанова про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням законодавства при прийнятті спірних рішень не виносилась.

При цьому, суд зважає на те, що чинним на час прийняття спірних рішень Законом України «Про прокуратуру» в редакції від 09.06.2013 та наказом Генерального прокурора України «Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів» №3гн від 07.11.2012, не передбачалося обов`язку органів прокуратури перевіряти засоби масової інформації на предмет здійснення юридичними особами публікацій щодо їх діяльності, зокрема, забудови певних територій.

Також, поза увагою суду залишилося, що зі змісту таких заяв не можливо дійти висновку про незаконність спірних рішень міської ради, оскільки, як зазначає прокурор, порушення, допущені Первомайською міською радою при прийнятті рішень, не могли бути виявлені без проведення відповідної перевірки, а саме без ретельного вивчення планувальної містобудівної документації, дослідження всієї землевпорядної документації, перевірки дійсного розташування земельної ділянки на місцевості, що було здійснено після початку будівництва автозаправного комплексу ПП «Лора» у 2017 році.

Тому посилання у оскаржуваному рішенні на доведеність факту обізнаності чи можливості прокурора бути обізнаним про порушення вимог закону при прийнятті спірних рішень міської ради фактом опублікування ПП «Лора» заяв про екологічні наслідки діяльності та заяви підприємства про наміри забудови також є безпідставними.

З огляду на викладене, судова колегія не погоджується з висновками суду про початок відліку строку позовної давності з дня прийняття оскаржуваних рішень міською радою, тобто з 27.08.2013 та з 27.09.2013 відповідно, а строк позовної давності до вимоги про недійсність укладеного між Первомайською міською радою та ПП "Лора" - з 23.10.2013.

У позовній заяві прокурор зазначає, що Первомайській місцевій прокуратурі про факт допущених порушень стало відомо під час будівництва АЗК у 2017 році (заява про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта подана ПП «Лора» 26.12.2017), оскільки копії рішень міської ради №12 від 27.08.0213 та №5 від 27.09.2013 до прокуратури не надходили.

Як вбачається з листа Виконавчого комітету Первомайської міської ради від 16.11.2017 року №8844/03.01-26, на запит прокуратури були направлені Первомайській місцевій прокуратури: рішення міської ради від 27.08.2013 №12, рішення міської ради від 27.09.2013 №5, договір оренди землі від 23.10.2013, дозвіл на виконання будівельних робіт від 17.06.2014 №ГУ88 (т.1 а.с.51-52). Зазначений лист зареєстровано Первомайською місцевою прокуратурою за вх.№115-34/15786вх17 від 16.11.2017 року.

З огляду на викладене, оскільки доказів отримання спірних рішень та договору раніше за 16.11.2017 року матеріали справи не містять, колегія суддів вважає прийнятними зазначені доводи прокурора та доходить висновку про те, що, звернувшись до суду з позовом 22.08.2019 року, Первомайською місцевою прокуратурою не було пропущено строк позовної давності.

З урахуванням вищевказаного визнаються необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відмову в частині позову про:

- визнання незаконним та скасування пунктів рішень органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки,

- про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки,

- про визнання недійсним договору оренди землі судом відмовлено, з підстав пропуску строку позовної давності.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про затвердження технічної документації щодо поділу земельної ділянки.

Прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, яким затверджено виготовлену ПП "Лора" технічну документацію щодо поділу земельної ділянки на дві земельних ділянки площею 0,0736 га та 0,2153 га.

Разом з тим судова колегія, дослідивши зазначене рішення, зазначає, що пунктами 1, 2, 3 спірного рішення затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,2889 га по вул. Київська, 7 та передано ПП «Лора» у користування на умовах оренди строком на 10 років земельну ділянку площею 0,770 га кадастровий номер :02:026:0017 та земельну ділянку площею 0,2119 га кадастровий номер :02:02660018 (т.1 а.с.58).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 79-1 ЗК України (в редакції від 07.02.2019) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 79-1 ЗК України (в редакції від 07.02.2019) формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 12 ст. 186 ЗК України (в редакції від 07.02.2019) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується:

у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу; у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем; у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Підставою незаконності рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки прокурором зазначено, що останнє,

Колегія суддів зазначає, що оскільки оскаржуване рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019 прийнято на підставі оскаржуваних пунктів рішень міської ради про зміну цільового призначення земельної ділянки та договору оренди землі, зазначене рішення на підставі ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152, 153 ЗК України, ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" також підлягає визнанню незаконним.

Щодо вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 25725985 від 11.04.2018 про реєстрацію за ПП "Лора" права власності на автозаправний комплекс з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6, по вул. Київська, 7а, в м. Первомайськ.

Вирішуючи спір по суті, з метою забезпечення права позивача на реальний судовий захист господарський суд повинен встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. При цьому спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що у такий спосіб буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Таким чином, належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 22.08.2018 у справі №925/1265/16.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, регламентовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (стаття 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судова колегія зазначає, що у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було викладено у новій редакції.

Відповідно до абзаців 1-3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає.

Колегія суддів зазначає, що у пункті 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" передбачено, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом вказаної норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 спосіб захисту у вигляді скасування запису вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Саме така правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 20.08.2020 у справі №916/2464/19, від 03.09.2020 у справі №914/1201/19.

З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 25725985 від 11.04.2018 року.

Щодо вимог прокурора про зобов`язання ПП "Лора" повернути територіальній громаді м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради земельну ділянку площею 0,2119 га з кадастровим номером :02:026:0018, вартістю 943 124, 52 грн., по вул. Київській, 7, у м. Первомайську в придатному для використанні стані, шляхом знесення об`єкту нерухомості - АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6.

Як зазначено вище та встановлено судом апеляційної інстанції, розміщення АЗК суперечить вимогам містобудівного законодавства, порушує права належного власника (розпорядника) - територіальної громади м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради, що є підставою для відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення незаконно збудованого АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів по вул. Київська, 7а, в м. Первомайськ.

Згідно з частиною 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до статті 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.(ч.3 ст.152 ЗК України).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.(ст.387 ЦК України). А в силу статті 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовіль-но зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що правовими підставами позову прокурором визначено положення ст.391 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України, які не передбачають іншого способу усунення перешкод власнику у користуванні земельною ділянкою, ніж знесення об`єкта, спорудженого на спірній земельній ділянці.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог про визнання незаконним та скасування пункту 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, визнання недійсним договору оренди землі від 23.10.2013, визнання незаконним та скасування рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, колегія суддів доходить висновку про задоволення позовної вимоги про повернення територіальній громаді земельної ділянки в придатному до використання стані шляхом знесення об`єкту нерухомості.

Викладені в мотивувальній частині висновки судової колегії спростовують доводи ПП «Лора», викладені в апеляційній скарзі щодо наявності підстав для зміни рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки доводи прокурора частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, спростувавши висновки суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог про :

- визнати незаконним та скасувати пункт 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, яким ПП "Лора" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7;

- визнати недійсним договір оренди землі від 23.10.2013, укладений між Первомайською міською радою та ПП "Лора", на підставі якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:026:0005 площею 0,2889 га по вул. Київській, 7, в м. Первомайськ;

- визнати незаконним та скасувати рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, яким затверджено виготовлену ПП "Лора" технічну документацію щодо поділу земельної ділянки на дві земельних ділянки площею 0,0736 га та 0,2153 га;

- зобов`язати ПП "Лора" повернути територіальній громаді м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради земельну ділянку площею 0,2119 га з кадастровим номером :02:026:0018, вартістю 943 124, 52 грн., по вул. Київській, 7, у м. Первомайську в придатному для використанні стані, шляхом знесення об`єкту нерухомості - АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6.

В решті позовних вимог судом першої інстанції правомірно відмовлено, тому судове рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.275, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Лора" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року у справі №915/1912/19 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 15 рішення Первомайської міської ради № 5 від 27.09.2013, яким ПП "Лора" затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення орендованої земельної ділянки та зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005 для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправного комплексу по вул. Київській, 7;

Визнати недійсним договір оренди землі від 23.10.2013, укладений між Первомайською міською радою та ПП "Лора", на підставі якого в оренду передано земельну ділянку з кадастровим номером :02:026:0005 площею 0,2889 га по вул. Київській, 7, в м. Первомайськ.

Визнати незаконним та скасувати рішення Первомайської міської ради № 27 від 25.04.2019, яким затверджено виготовлену ПП "Лора" технічну документацію щодо поділу земельної ділянки на дві земельних ділянки площею 0,0736 га та 0,2153 га;

Зобов`язати ПП "Лора" повернути територіальній громаді м. Первомайськ в особі Первомайської міської ради земельну ділянку площею 0,2119 га з кадастровим номером :02:026:0018, вартістю 943 124, 52 грн., по вул. Київській, 7, у м. Первомайську в придатному для використанні стані, шляхом знесення об`єкту нерухомості - АЗК з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, який складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувача води № 5, дизель-генератору № 6.»

В решті рішення Господарського суду Миколаївської області від 19 жовтня 2020 року у справі №915/1912/19 залишити без змін.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати накази із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено і підписано 26.04.2021 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М. Принцевська