ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3112/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача Михайлін О.Є., Сергієнко Т.К.,

від відповідача Рябоконь В.І.,

розглянувши у відкритому засіданні справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про визнання відсутності права на припинення електропостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив Кварт-Сервіс звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про:

- визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, направлених на припинення/зупинення надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії Житлово-будівельному кооперативу Кварт-Сервіс у період карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни незаконними.

- заборону Товариству з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни, вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії Житлово-будівельному кооперативу Кварт-Сервіс.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що TOB ООЕК 16.10.2020 р. у порушення п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії без будь-яких звернень та повідомлень ЖБК Кварт-Сервіс припинено енергопостачання у житлових багатоквартирних будинках за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Лиманка, житловий масив Червоний Хутор, вулиця Центральна, будинок 7 та 7/1, у яких проживає більше 500 мешканців, про що також не було інформації на сайті ТОВ ООЕК.

Як зазначає позивач, вказане попередження про припинення постачання електроенергії згідно з договором № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. отримано представником позивача 15.10.2020 р. та відповідно до зазначеного повідомлення обмеження постачання електричної енергії житлових будинків відбудеться 22.10.2020 р., з 8-ї години.

Відтак, за ствердженнями позивача, житлові будинки відключили від електропостачання саме 16.10.2020 р. на виконання розпорядження начальника відділу ТОВ ООЕК Гончаренка О.Л., який, зловживаючи своїм службовим становищем, знеструмив 280 квартир, де мешкають більше 500 мешканців, серед яких сім`ї з новонародженими дітьми та лежачі інваліди.

При цьому позивач зауважує, що його представник у телефонній розмові з Гончаренком О.Л. надав пояснення, що у вказаних житлових будинках нестандартна ситуація та у зв`язку з відключенням позивача від електричної енергії 280 квартир залишилися взагалі без будь-яких засобів проживання, оскільки насосна станція без електроенергії не працює і мешканці верхніх поверхів залишаються без водопостачання.

Подалі ж, як вказує позивач, 16.10.2020 р. о 17:00 електропостачання житлових будинків було відновлено, однак своїми незаконними діями відповідач створив загрозу залишити житлові будинки без електропостачання на невизначений термін, у разі пошкодження кабельної лінії, яка була знеструмлена більше 8 годин.

Таким чином, за ствердженнями позивача, вчинення відповідачами дій щодо припинення електропостачання вказаних житлових будинків є грубим порушенням вимог Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) (закон № 530-ІХ), а саме підпунктів 4, 5 пункту 3 розділу II, яким передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахувати та стягувати неустойки (штрафи або пеню) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги та припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі.

На думку позивача, вказаним законом заборонено припиняти/зупиняти надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії громадянам України (індивідуальним побутовим споживачам) протягом періоду дії карантину або обмежувальних заходів, оскільки зупинення надання таких послуг потягне за собою відімкнення насосного обладнання ЖБК Кварт-Сервіс та призведе до припинення водопостачання до квартир у житлових будинках, що як наслідок унеможливить виконання вимог закону щодо самоізоляції для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) мешканцям квартир у житлових будинках.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач звертався до господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а саме вживати заходи щодо припинення постачання електроенергії ЖБК Кварт-Сервіс, який є балансоутримувачем та обслуговує житлові будинки. Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. по справі № 916/2993/20 TOB ООЕК заборонено вчиняти дії, направлені на припинення надання послуг з електропостачання ЖБК Кварт-Сервіс, до набрання законної сили відповідним рішенням суду. Однак, як вказує позивач, ТОВ ООЕК вимоги вищевказаної ухвали не виконано, а 21.10.2020 р. направило до АТ ДТЕК Одеські електромережі (який є оператором систем розподілу електричної енергії) звернення № 590/04-02-368, яким зобов`язано останнього вжити заходів щодо припинення електропостачання всіх об`єктів ЖБК Кварт-Сервіс з 8-ї години 29.10.2020 р., однак 27.10.2020 р. позивачем отримано від АТ ДТЕК Одеські електромережі попередження про припинення постачання електроенергії, яким повідомлено про припинення електропостачання всіх об`єктів ЖБК Кварт-Сервіс з 8-ї години 29.10.2020 р. Враховуючи вищевикладене, за ствердженнями позивача, відповідач намагається вжити всіх можливих заходів для припинення постачання електроенергії житловим будинкам.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.11.2020 р. вказану позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс (вх. № 3220/20) залишено без руху, оскільки позовна заява не містить попередження ТОВ ООЕК, отримане від останнього позивачем 27.10.2020 р., на яке позивач посилається в обґрунтування своїх вимог, а також докази доплати судового збору у встановленому законом розмірі.

08.12.2020 р. до господарського суду надійшла від Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс уточнена позовна заява (вх. № 32791/20), в якій позивачем вказано в якості відповідачів ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія та АТ ДТЕК Одеські електромережі. При цьому в уточненій позовній заяві позивач просив суд:

- визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія прав припинити/зупинити постачання електричної енергії до житлових будинків № 7 та № 7/1 по вулиці Центральній в селі Лиманка (житловий масив Червоний Хутор) в Овідіопольському районі Одеської області (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія та Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби та протягом 30 днів з дня його відміни;

- визнати відсутність в Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі прав припинити/зупинити постачання електричної енергії до житлових будинків № 7 та № 7/1 по вулиці Центральній в селі Лиманка (житловий масив Червоний Хутор) в Овідіопольському районі Одеської області (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія та Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Так, позивач вказує, що між ЖБК Кварт-Сервіс та TOB ООЕК укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05 серпня 2020 р., за яким у позивача з липня 2020 р. виникла заборгованість перед відповідачем, яка поступово погашається. Наразі позивач зауважує, що причиною виникнення заборгованості є незаконне створення в будинках Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Хутор Центральная (, дата запису: 11.06.2018 р., номер запису: 0004164), через що більшість мешканців будинків не знають кому сплачувати комунальні послуги, оскільки згідно останнього абзацу пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Як вказує позивач, рішенням господарського суду Одеської області від 21 липня 2020р. № 916/3460/19 скасовано державну реєстрацію ОСББ, однак вказане рішення суду оскаржується в апеляційному порядку.

Також позивач додає, що ТОВ ООЕК звернулось з позовом до ЖБК Кварт-Сервіс про стягнення заборгованості за договором за період липень-вересень 2020 року та ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2020 р. відкрито провадження у справі № 916/3191/20.

Однак, як вказує позивач, ТОВ ООЕК надіслало повідомлення на адресу ЖБК Кварт-Сервіс про припинення постачання електроенергії до будинків, при цьому аналогічний лист надійшов від АТ ДТЕК Одеські електромережі, який є оператором системи розподілу електроенергії (публічна/загальновідома інформація https://www.dtek-oem.com.ua/ua) з посиланням на звернення ТОВ ООЕК № 590/04-02-368.

Водночас позивач вважає, що в ТОВ ООЕК відсутнє право припиняти постачання електроенергії (в тому числі із залученням АТ ДТЕК Одеські електромережі) до житлових будинків через заборгованість за договором, а дії відповідачів, що направлені на припинення електропостачання будинків, порушують права позивача та створюють загрозу порушення прав всіх мешканців будинків, яких об`єднує ЖБК Кварт-Сервіс як колективний побутовий споживач. При цьому відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. по справі № 916/2993/20 ТОВ ООЕК заборонено вчиняти дії, направлені на припинення надання послуг з електропостачання ЖБК Кварт-Сервіс, до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Наразі позивач зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору (п.п. 2.1- 2.2) TOB ООЕК є виконавцем комунальної послуги з електропостачання, а ЖБК - колективним побутовим споживачем, що об`єднує споживачів фізичних осіб, які проживають в житлових будинках, вказаних у додатках 1, 5 до договору.

Однак, згідно приписів спеціального Закону № 530-ІХ в ТОВ ООЕК на теперішній час відсутнє право припиняти електропостачання до будинків через заборгованість ЖБК за договором. Такі ж обмеження, за ствердженнями позивача, стосуються й іншого відповідача - АТ ДТЕК Одеські електромережі, який є оператором системи розподілу електроенергії та не має до укладеного договору жодного відношення. Водночас, як наголошує позивач, АТ ДТЕК Одеські електромережі вправі припинити електропостачання виключно у разі несплати позивачем вартості не облікованої (згідно договору про постачання електроенергії) електричної енергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКЕРЕП від 14.03.2018 р. № 312 за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем не облікованої електричної енергії на користь оператора системи.

Таким чином, за ствердженнями позивача, у обох відповідачів відсутні права на припинення електропостачання до житлових будинків.

Більш того позивач наголошує, що зупинення надання послуг з постачання електричної енергії також потягне за собою відімкнення насосного обладнання ЖБК Кварт-Сервіс та призведе до припинення водопостачання до квартир у будинках, що як наслідок призведе до загрози здоров`ю їх мешканців, а також буде зупинено роботу котельні, що призведе до припинення опалення житлових квартир. Так, позивач зауважує, що попередження TOB ООЕК про припинення електропостачання містить посилання, що вказані дії пов`язані з боргом за договором, однак будуть безпосередньо вчинені не ТОВ ООЕК, а оператором системи розподілу - АТ ДТЕК Одеські електромережі, а попередження АТ ДТЕК Одеські електромережі містить посиланням на відповідне звернення ТОВ ООЕК № 590/04-02-368 від 21.10.2020 р. щодо боргу за договором. Таким чином, як вказує позивач, обидва відповідачі намагаються вжити узгоджених дій для припинення постачання електроенергії через заборгованість за одним договором (між ЖБК та ООЕК) до житлових будинків, не маючи на це законних прав.

Крім того, до вказаної уточненої позовної заяви позивачем додано попередження про припинення постачання електроенергії від 21.10.2020 р. вих. № 45, а також платіжне доручення про сплату судового збору № 78 від 01.12.2020 р. на суму 2007,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2020 р. позов Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс (в редакції уточненої позовної заяви) прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3112/20, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 12.01.2021 р.

11.01.2021 р. від відповідача - ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, зокрема, про те, що позов ЖБК Кварт-Сервіс не відповідає приписам ст. 162 ГПК України з огляду на наступне. По-перше, позивач всупереч п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України не наводить способу захисту прав або інтересу прав та інтересів, передбачений законом чи договором, який би поновив права позивача, які на думку останнього були порушені зі сторони відповідача. З посиланнями на рішення Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) відповідач зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову, так предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу, при цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права, у свою чергу суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. При цьому відповідач щодо порушеного права зауважує, що таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого; порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Так, відповідач зазначає, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Також відповідач зауважує, що спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату; спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Наразі відповідач вказує, що статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження, а також абзацом 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. При цьому, як додає відповідач, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, а відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того відповідач зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про доповнення або уточнення позовних вимог, або заявлення додаткових позовних вимог і т.п., а тому, виходячи із змісту поданої заяви позивачем, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи відповідач доходить висновку, що останній фактично змінює предмет позову.

При цьому відповідач акцентує увагу суду, що правовою підставою визначених позивачем позовних вимог до обох відповідачів фактично є однаковою, а саме визнання відсутності прав припинити/зупинити постачання електричної енергії на об`єкти позивача у ТОВ ООЕК, так і у АТ ДТЕК Одеські електромережі згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. - хоча договірні відносини між позивачем та відповідачем-2 врегульовані окремим договором у відповідності до вимог Закону України Про ринок електричної енергії. Відповідно, за ствердженнями відповідача, підтверджується той факт, що позивач, звертаючись до суду, визначив позовні вимоги, які фактично не можливо буде відновити у заявлений спосіб.

Також відповідач зазначає, що ЖБК Кварт-Сервіс приєдналось з 01.01.2019 р. до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах раніше укладеного договору з постачальником за регульованим тарифом шляхом фактичного споживання та оплати за спожиту електричну енергію, а подалі, 05.08.2020 р. між ЖБК Кварт-Сервіс та ТОВ ООЕК було підписано договір 03-137401N-ПУП про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у паперовій формі. Окрім того, як зауважує відповідач, між сторонами було підписано обрану ЖБК Кварт-Сервіс комерційну пропозицію № 1/1-УП (для суб`єктів господарювання, що здійснюють управління багатоквартирним будинком), яка є невід`ємним додатком до договору.

Так, відповідач зауважує, що умовами договору передбачено, що ТОВ ООЕК продає електричну енергію ЖБК Кварт-Сервіс для забезпечення потреб електроустановок останнього, а останній оплачує ТОВ ООЕК вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов цього договору. Так, з посиланнями на п. 5.10 договору та Комерційну пропозицію № 1/1-УП відповідач стверджує, що на підставі отриманих даних від оператора системи розподілу (AT ДТЕК Одеські електромережі) щодо кількості та обсягу спожитої електричної енергії ЖБК Кварт-Сервіс, ТОВ ООЕК було сформовано та направлено на юридичну адресу останнього рахунок за спожиту електричну енергію на загальну суму 552291,89 грн., зокрема № 03-137401N-ПУП від 29.09.2020 р., однак, зважаючи на неналежне виконання взятих на себе зобов`язань у ЖБК Кварт-Сервіс перед TOB ООЕК виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, що в свою чергу згідно п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р. (далі - ПРРЕЕ) надає підстави для електропостачальника ініціювати питання щодо припинення повністю або частково постачання електричної енергії.

За ствердженнями відповідача, враховуючи невиконання умов договору, а також приймаючи до уваги ч. 2 п. 4.2.6, п. 7.1 ПРРЕЕ, ТОВ ООЕК разом із рахунком на оплату за допомогою поштового зв`язку направило попередження № 03-137140/1Ч-ПУП про припинення постачання електроенергії.

При цьому відповідач звертає увагу на помилковість доводів позивача в частині того, що дії відповідачів, що направлені на припинення електропостачання будинків, порушують права позивача та створюють загрозу порушення прав всіх мешканців будинків, яких об`єднує ЖБК як колективний побутовий споживач, оскільки, по-перше, ТОВ ООЕК у попередженні зазначило, що оператор системи розподілу (АТ ДТЕК Одеські електромережі) буде вимушений здійснити обмеження постачання електроенергії всіх об`єктів згідно договору 22.10.2020 р. з 8-ї години; по-друге, загроза щодо залишення житлових будинків без електропостачання та відключення заявника від постачання електричної енергії на заплановану дату і як наслідок порушення прав та інтересів позивача фактично була відсутня, оскільки у попередженні ТОВ ООЕК зазначило наступне: Дане попередження анулюється одночасно із здійсненням повної оплати за спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді вересня 2020 року та припинення повністю або частково постачання електричної енергії за вказаним попередженням застосовуватись не буде, а відтак у разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється ...(пункт 7.5); по-третє, припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом системи розподілу (пункт 7.10). З викладених правових положень, на думку відповідача, слідує, що оператором може бути припинено постачання електроенергії споживачу за зверненням постачальника у випадку наявності заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору та ін.

Також відповідач акцентує увагу, що діючі норми ПРРЕЕ та Закону України Про ринок електричної енергії не надають права постачальнику електричної енергії здійснювати припинення чи обмеження у постачанні електричної енергії, оскільки доступ до електричних мереж має лише оператор системи розподілу та постачальник послуг комерційного обліку, що також підтверджується п. 8.1 договору, згідно якого постачальник наділяється правом лише звернутись до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором.

Щодо передчасних доводів позивача про відсутність у TOB ООЕК права на припинення електропостачання згідно приписів Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) (далі - Закон №530-IX) при вчиненні дій з припинення електропостачання, відповідач зазначає наступне. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на всій території України було встановлено карантин, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19) від 17.03.2020 р. № 530-ІХ, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. При цьому, за ствердженнями відповідача, листом № 3956/20.1/7-20 від 07.04.2020 р. Регулятор надав роз`яснення на запит уповноваженого представника ТОВ ООЕК, з якого вбачається, що до категорій громадян України, на яких поширюється дія пункту 2 розділу II Прикінцеві положення Закону, відносяться побутові споживачі відповідно до визначення встановленого Законом України Про ринок електричної енергії. В свою чергу, до категорії побутовий споживач, відповідно до норм Закону України Про ринок електричної енергії належать - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач /юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність. Водночас, як вказує відповідач, відповідно до п. 1.1 статуту ЖБК Кварт-Сервіс, затвердженого протоколом установчих зборів № 1 від 27.05.2013 р. - Житлово-будівельний кооператив Кварт-Сервіс створений в організаційно-правовій формі кооперативу. Так, відповідач зауважує, що правовий статус кооперативів визначений Законом України Про кооперацію, відповідно до ст. 2 якого визначено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Частиною 2 ст.6 Закону України Про кооперацію визначено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. При цьому згідно п. 1.3 статуту ЖБК Кварт-Сервіс є обслуговуючим кооперативом за своїм типом, а обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності (ст.2 Закону України Про кооперацію). З огляду на викладене, за ствердженнями відповідача, ЖБК Кварт-Сервіс не є господарським товариством в розумінні норм чинного законодавства України, однак, як юридична особа, є суб`єктом господарювання. Наразі зі посиланнями на ст.ст. 6, 19 Закону України Про кооперацію, ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги ЖБК Кварт-Сервіс має фіксоване членство і відповідно не охоплює всіх співвласників будинку, що підтверджується відомостями із Статуту ЖБК Кварт-Сервіс, до якого внесені дані щодо кількості членів кооперативу. Відповідно, зважаючи на те, що така категорія споживачів електричної енергії як житлово-будівельні кооперативи не належать ані до індивідуальних побутових споживачів, ані до колективних побутових споживачів, та відповідно, на думку відповідача, положення п. 3 Прикінцевих положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 р. № 530-ІХ щодо не припинення постачання не розповсюджується в даному випадку на ЖБК Кварт-Сервіс.

Між тим відповідач додає, що на виконання вимог суду, викладених в ухвалі господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. по справі № 916/2993/20, ТОВ ООЕК 22.10.2020р. направило на адресу АТ ДТЕК Одеські електромережі заяву про відкликання звернення щодо припинення електроживлення (постачання електроенергії) споживачам за №590/04-02-388 від 22.10.2020р.

Щодо суперечливих доводів позивача про те, що причиною виникнення заборгованості є незаконне створення в будинках ОСББ Хутор Центральна (), через що більшість мешканців будинків не знають кому сплачувати, ТОВ ООЕК зазначає, що позивач при цьому посилається на рішення господарського суду Одеської області у справі № 916/3460/19, яким скасовано державну реєстрацію ОСББ, однак причиною виникнення заборгованості є невиконання умов договору про постачання електричної енергії № 03-137401N-ПУП, укладеного між ЖБК Кварт-Сервіс та ТОВ ООЕК, а не з ОСББ Хутор Центральна.

У підготовчому засіданні господарського суду 12 січня 2021 р. по справі № 916/3112/20 було протокольно оголошено перерву до 25 січня 2021 р. о 12 год. 00 хв. згідно ч. 5 ст. 183 ГПК України.

13.01.2021 р. від відповідача - АТ ДТЕК Одеські електромережі надійшов до суду відзив на позовну заяву. Так, відповідач зазначає, що згідно із положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому відповідач вказує, що відповідно до попередження № 45 від 21.10.2020 р. позивача було повідомлено про припинення розподілу електричної енергії з 29.10.2020 р., проте припинення розподілу електричної енергії позивачу не здійснювалось, що згідно уточненої позовної заяви визнається позивачем. Таким чином, за ствердженнями відповідача, права позивача порушені не були, а отже підстави для звернення до суду із позовом у ЖБК Кварт-Сервіс відсутні, таким чином фактично позов ЖБК Кварт-Сервіс поданий передчасно та направлений на майбутнє і фактично є позовом про встановлення певних юридичних фактів, однак позовні заяви про встановлення юридичних фактів не розглядаються в межах господарського судочинства. Крім того, відповідач зауважує, що обраний ЖБК Кварт-Сервіс спосіб захисту своїх порушених прав (на думку відповідача факт порушення не відбувся) не є ефективним, оскільки положення ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України не передбачають такого способу захисту як визнання відсутнім права. При цьому, як вказує відповідач, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах; якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Між тим відповідач додає, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Так, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який е ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Наразі відповідач наголошує, що, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції, а тому, посилаючись на рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства, а тому відповідач вказує, що, звертаючись до суду із позовом, ЖБК Кварт-Сервіс просить визнати відсутнім у відповідачів певного права, проте з урахуванням наведених вище норм, на думку відповідача обраний ЖБК Кварт-Сервіс спосіб захисту прав є неналежним, оскільки не є ефективним, оскільки не призводять до поновлення порушеного права позивача та, у разі їх задоволення, не можуть бути виконані у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Водночас відповідач вважає безпідставними посилання позивача на приписи Закону України N 530-ІХ від 17.03.2020 р., оскільки позивач є юридичною особою, а тому положення п.п. 4, 5 п. 3 розділу І вказаного закону на нього не розповсюджуються.

Крім того відповідач зауважує, що позовні вимоги сформовані позивачем таким чином, що у разі їх задоволення неможливо буде здійснити припинення електропостачання об`єктів позивача з будь-яких підстав, а не тільки у випадку наявності заборгованості за спожиту електричну енергію, що призведе до порушення прав та інтересів AT ДТЕК Одеські електромережі.

25.01.2021 р. від позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзиви відповідачів. Так, стосовно заперечень відповідачів щодо обраного способу захисту порушеного права позивач вказує, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав. Саме таку позицію, за ствердженнями позивача, висловив Верховний Суд в постанові від 22.05.2019 р. по справі № 924/1226/16 (п. 38), залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій якими, зокрема, визнано відсутність прав у газопостачальника щодо припинення природнього газу суб`єкту господарювання. Між тим позивач наголошує, що саме наявність реального спору щодо наявності/відсутності прав електропостачальника здійснювати заходи з припинення електропостачання об`єктів позивача у період карантину підтверджується як самим відзивом так і ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. (а.с. 90), оскільки згідно з позицією TOB ООЕК, позивач не є побутовим споживачем, а тому Закон України від 17.03.2020 р. № 530-ІХ не розповсюджується не відносини між ТОВ ООЕК та ЖБК Кварт-Сервіс. При цьому позивач зауважує, що намір реалізовувати своє наявне (на думку представника відповідача) право на припинення електропостачання також чітко відображено у надісланому позивачу попередженні, де зазначено, що цей лист є офіційним попередженням про відключення електропостачання. Наразі позивач додає, що відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Також позивач наголошує, що законодавство не ставить спосіб захисту в залежність від можливості/неможливості примусового виконання судового рішення, оскільки стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення є обов`язковими до виконання, за невиконання судових рішень передбачена відповідальність, в тому числі, кримінальна та адміністративна.

За ствердженнями позивача, у разі задоволення позову у даній справі, ТОВ ООЕК буде позбавлено (на період карантину) правомочності направляти звернення до АТ ДТЕК Одеські електромережі з вимогою припинити електропостачання об`єктів позивача.

Крім того, стосовно заперечень відповідачів щодо того, що Закон України від 17.03.2020 р. № 530-IX не розповсюджується на житлово-будівельні кооперативи, оскільки в розумінні законодавства ЖБК не є колективним побутовим споживачем, а вищевказаний закон забороняє припинення електропостачання лише споживачам-фізичним особам, то позивач вказує, що п. 62 статті 1 Закону України Про ринок електричної енергії та п. 9 ч. 1 ст. 1, ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги відносять до колективних споживачів житлово-будівельні кооперативи. Більш того, як вказує позивач, відповідно до укладеного між сторонами по справі договору (п.п. 1.1., 2.1., 2.2.), додатку 5 до нього, заяви-приєднання (а.с. 16) TOB ООЕК є виконавцем комунальної послуги з електропостачання, а ЖБК - колективним побутовим споживачем, що об`єднує споживачів фізичних осіб, які проживають в житлових будинках, вказаних у додатках 1, 5 до цього договору. Таким чином, за ствердженнями позивача, оскільки об`єктами позивача є житлові будинки, то кінцевими споживачами електроенергії є фізичні особи, що мешкають у них.

Також 25.01.2021 р. від позивача на електронну адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та про зміну предмету позову.

У підготовчому засіданні господарського суду 25 січня 2021 р. по справі № 916/3112/20 було протокольно оголошено перерву до 09 лютого 2021 р. о 11 год. 00 хв. згідно ч. 5 ст. 183 ГПК України.

У підготовчому засіданні 09.02.2021 р. представник позивача звернувся до суду з заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог, а саме до АТ ДТЕК Одеські електромережі про визнання відсутності прав припинити/зупинити постачання електричної енергії у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни. При цьому позивач заявив про зміну предмета спору та просив визнати відсутність у ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби та протягом 30 днів з дня його відміни здійснювати будь-які заходи з припинення постачання електричної енергії до житлових будинків № 7 та № 7/1 по вулиці Центральній в селі Лиманка (житловий масив Червоний Хутор) в Овідіопольському районі Одеської області (в тому числі шляхом направлення відповідного звернення до АТ ДТЕК Одеські електромережі) через наявність заборгованості позивача перед відповідачем за укладеними договорами про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 05.08.2020 р. № 03-137401N-ПУП та № 03-137401U-ПУП.

Судом вказану заяву розцінено як новий позов в частині договору № 03-137401U-ПУП, тому суд не прийняв її до розгляду в цій частині.

Також у підготовчому засіданні 09.02.2021 р. представник відповідача - ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія надав суду для залучення до матеріалів справи заперечення на заяву позивача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та про зміну предмету позову.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.02.2021 р. у справі № 916/3112/20 позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс в частині вимог до Акціонерного товариства ДТЕК Одеські електромережі про визнання відсутності права на припинення електропостачання залишено без розгляду.

Щодо решти частини вимог Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, то з огляду на існування спору у вказаній частині та неврегулювання його сторонами, розгляд справи судом продовжено в частині спору за договором № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.03.2021 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3112/20 за позовом Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про визнання відсутності права на припинення електропостачання та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 02 квітня 2021 р.

У судовому засіданні господарського суду 02 квітня 2021 року по справі № 916/3312/20 було протокольно оголошено перерву до 13 квітня 2021 року об 15 год. 30 хв., про що під розписку повідомлено представників сторін.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 13.04.2021 р. представники позивача позовні вимоги підтримали, натомість відповідач заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія, метою здійснення діяльності якого є постачання електричної енергії споживачам, було створено відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ Одесаобленерго від постачання електричної енергії.

Так, відповідно до п. 13 розділу XVІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ринок електричної енергії під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, кількість приєднаних споживачів до системи розподілу якого перевищує 100 тисяч, здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії; упродовж двох років з 1 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь, Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання; фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

При цьому постановою НКРЕКП № 429 від 14.06.2018 р. надано ліцензію TOB ООЕК з постачання електричної енергії споживачам.

Територією ліцензованої діяльності ТОВ ООЕК як постачальника універсальних послуг являється територія Одеської області, оскільки на цій території здійснював діяльність попередній постачальник за регульованим тарифом (АТ Одесаобленерго, який в результаті заходів відокремлення створив ТОВ ООЕК). З огляду на викладене, Товариство почало виконувати функції постачальника універсальних послуг на території Одеської області протягом двох років, починаючи з 01.01.2019 р.

Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 62 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що з метою забезпечення загального економічного інтересу в електроенергетичній галузі України, необхідного для задоволення інтересів громадян, суспільства і держави, та забезпечення сталого довгострокового розвитку електроенергетичної галузі і конкурентоспроможності національної економіки України на учасників ринку відповідно до цієї статті можуть бути покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії. До спеціальних обов`язків, що покладаються на учасників ринку електричної енергії відповідно до цього Закону для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, належать, виконання функцій постачальника універсальних послуг.

Пункт 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами. п. 3.1.8. ПРРЕЕ передбачено, договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником і споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Як з`ясовано судом, публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу, викладений ТОВ ООЕК на офіційному веб-сайті та розміщені в газеті Одеські вісті № 99 від 29.12.2018 р.

Положеннями п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви - приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 4 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р. Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії операторам систем розподілу (далі - ОСР) доручено укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Умовами п. 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок.

Пунктом 3.17 п. 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Як з`ясовано судом, Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за якою ініціювалося приєднання споживача з 01.01.2019 р. до договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції постачальника Комерційна пропозиція № 1/1-УП.

Таким чином, позивач як споживач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з комерційною пропозицією № 1/1-УП.

При цьому 05 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП, відповідно до п. 1.1 якого останній є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Цей договір є публічним договором приєднання, якщо укладений шляхом приєднання споживача до розробленого постачальником договору, що розміщений на його сайті та на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на сайті постачальника (публічна комерційна пропозиція)

В п. 1.2 договору сторони передбачили, що умови цього договору розроблені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно п. 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30 кВт, за зеленим тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за зеленим тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську потребу.

Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 5.1 договору зазначено, що споживач розраховується з постачальникам за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Положеннями п. 5.9 договору визначено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника. При цьому споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на рахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

В п. 5.10 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

За умовами п. 5.11 договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів).

Споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (п.п. 6.2.1 п. 6.2 договору).

Відповідно до п.п. 7.1.3 п. 7.1 договору постачальник має право ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором, та чинним законодавством.

Згідно п. 8.1 договору постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості.

Пунктом 8.2 договору сторони передбачили, що припинення електропостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за спожиту електричну енергію за цим договором.

Положеннями п. 8.3 договору визначено, що відновлення постачання електричної енергії споживачу може бути здійснено за умови повного розрахунку споживачем за спожиту електричну енергію за цим договором або складення сторонами графіку погашення заборгованості на умовах цього договору та відшкодування витрат постачальника на заходи з припинення та відновлення постачання електричної енергії.

В п. 9.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

За положеннями п. 13.1 договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони прийшли до взаємної згоди що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2019 року.

Відповідно до п. 13.9 договору додатки до договору є невід`ємною його частиною.

При цьому в додатку до заяви-приєднання (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р.) була визначена адреса об`єкту споживача.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс (споживач) було підписано додаток № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. Комерційну пропозицію № 1/1-УП (для суб`єктів господарювання, що здійснюють управління багатоквартирним будинком).

В додатку № 5 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. були визначені відомості про розрахункові засоби обліку активної електричної енергії споживача.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Так, укладений між сторонами по справі договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

При цьому відповідно до п. 3 Комерційної пропозиції № 1/1-УП (для суб`єктів господарювання, що здійснюють управління багатоквартирним будинком) до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. споживач здійснює оплату за спожиту електроенергію протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Споживач має право здійснювати попередню оплату.

Як випливає з обставин справи, на підставі отриманих даних від оператора системи розподілу (AT ДТЕК Одеські електромережі) щодо кількості та обсягу спожитої електричної енергії ЖБК Кварт-Сервіс, Товариством з обмеженою відповідальністю ООЕК було сформовано та направлено на юридичну адресу позивача рахунок № 03-137401N-ПУП/1 за спожиту електричну енергію на загальну суму 552291,89 грн., однак Кооперативом не виконано зобов`язання з оплати вказаного рахунку в розмірі 552291,89 грн., що стало підставою для направлення ТОВ ООЕК попередження № 03-137401N-ПУП про припинення постачання електроенергії, в якому постачальником було повідомлено про обмеження постачання електричної енергії всіх об`єктів споживача згідно договору № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. з 8-ї години 22.10.2020 р., при цьому підставою для обмеження постачання електричної енергії вказано не здійснення оплати споживачем рахунку № 03-137401N-ПУП/1 від 29.09.2020 р.

При цьому із наданої позивачем копії розрахунку заборгованості вбачається, що у ЖБК Кварт-Сервіс за договором № 137401N існує борг за період з липня 2020 р. по вересень 2020 р. включно в сумі 355291,89 грн., у т.ч. за липень 2020 р. 119214,93 грн., за серпень 2020 р. 118582,80 грн., за вересень 2020 р. 117494,16 грн.

Так, вважаючи вказане попередження Товариства з обмеженою відповідальністю ООЕК № 03-137401N-ПУП порушенням прав позивача, ЖБК Кварт-Сервіс 20.10.2020 р. звернулося до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення надання послуг з розподілу та постачання електричної енергії житлово-будівельному кооперативу Кварт-Сервіс до набрання законної сили відповідним рішенням суду, оскільки дії товариства не відповідають вимогам Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 17.03.2020 р. № 530-IX, згідно положень якого на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. по справі № 916/2993/20, залишену без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 р., заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія вчиняти дії, направлені на припинення/зупинення надання послуг з постачання електричної енергії Житлово-будівельному кооперативу Кварт-Сервіс.

Крім того господарським судом встановлено, що листом № 45 від 21.10.2020 р. АТ ДТЕК Одеські електромережі було повідомлено ЖБК Кварт-Сервіс, що станом на 21.10.2020 р. (згідно звернення ТОВ Одеська обласна енергопостачальна компанія № 590/04-02-368 від 21.10.2020 р.) Кооператив включено до реєстру боржників споживачів електроенергії Чорноморського підрозділу ТОВ ООЕК, тобто підприємство не виконує умови договору № 22026 від 10.11.2014 р., а тому згідно Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 р. № 2019-VIII та п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП України № 312 віл 14.03.2018 р., Південний РЕМ оператор системи розподілу AT ДТЕК Одеські електромережі буде вимушеним припинити електроживлення всіх об`єктів ЖБК Кварт-Сервіс з 8-ї години 29.10.2020 р. При цьому у вказаному листі зазначено, що він є офіційним попередженням про відключення ЖБК Кварт-Сервіс.

Таким чином, за ствердженнями позивача, незважаючи на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2020 р. по справі № 916/2993/20 TOB ООЕК заборонено вчиняти дії, направлені на припинення надання послуг з електропостачання ЖБК Кварт-Сервіс, до набрання законної сили відповідним рішенням суду, однак ТОВ ООЕК вимоги вищевказаної ухвали не виконано, натомість 21.10.2020 р. направлено до АТ ДТЕК Одеські електромережі (який є оператором систем розподілу електричної енергії) звернення № 590/04-02-368, яким зобов`язано останнього вжити заходів щодо припинення електропостачання всіх об`єктів ЖБК Кварт-Сервіс з 8-ї години 29.10.2020 р. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із заявленими вимогами.

Так, згідно п. 7.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Положеннями п. 11.5.1 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 р., послуги з розподілу електричної енергії надаються користувачу безперервно, крім випадків, передбачених договором про надання послуг з розподілу електричної енергії та цим кодексом.

Згідно п.п. 2 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018 р., передбачені випадки припинення розподілу електричної енергії, зокрема, за зверненням електропостачальника: припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) у випадках, визначених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до ч. 2 п. 4.26 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р., якщо споживач не оплатив остаточний рахунок за спожиту електричну енергію, ні електропостачальник, ні оператор системи не обмежуються у своїх правах щодо припинення електропостачання або розподілу (передачі) електричної енергії такому споживачу відповідно до цих Правил, крім остаточного рахунка, передбаченого положеннями пункту 6.1.22 глави 6.1 розділу VI цих Правил.

Таким чином, враховуючи викладені вище положення законодавства, постачальник електричної енергії, яким у даному випадку є Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, не наділений правом здійснювати припинення чи обмеження у постачанні електричної енергії, оскільки доступ до електричних мереж має лише оператор системи розподілу та постачальник послуг комерційного обліку, яким у даному випадку є АТ ДТЕК Одеські електромережі.

При цьому положеннями п. 5.11 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. визначено, що якщо споживач не здійснив оплату за цим договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів).

Також згідно п.п. 7.1.3 п. 7.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. постачальник має право ініціювати припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором, та чинним законодавством.

Між тим, пунктом 8.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р. сторони погодили, що постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором, у тому числі за графіком погашення заборгованості.

Відтак, з огляду на вказані положення договору № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р., у випадку порушення споживачем - ЖБК Кварт-Сервіс строків оплати за спожиту електричну енергію за вказаним договором ТОВ ООЕК як постачальник електричної енергії наділений правом на звернення до оператора системи розподілу електричної енергії АТ ДТЕК Одеські електромережі з вимогою про відключення об`єкта споживача від електроживлення, а не правом на таке припинення електропостачання.

Водночас, як встановлено судом вище та як вбачається із матеріалів справи, із попередженням № 03-137401N-ПУП про припинення з 22.10.2020 р. постачання на об`єкти ЖБК Кварт-Сервіс електроенергії всупереч вказаним вище положенням законодавства та умов договору звернувся не оператор системи розподілу електричної енергії АТ ДТЕК Одеські електромережі, а постачальник електричної енергії - ТОВ ООЕК, що свідчить про порушення постачальником електричної енергії визначеного порядку звернення про відключення об`єкта споживача від електроживлення саме у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію.

Поряд з цим господарським судом встановлено, що із листом про припинення постачання на об`єкти ЖБК Кварт-Сервіс електроенергії з 8-ї години 29.10.2020 р. звернувся вже оператор системи розподілу електричної енергії АТ ДТЕК Одеські електромережі саме на підставі звернення постачальника електричної енергії - ТОВ ООЕК, що свідчить про дотримання постачальником та оператором визначеного чинним законодавством та спірним договором порядку звернення до споживача про відключення об`єкта споживача від електроживлення у випадку порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію.

Однак, доказів припинення електропостачання на об`єкти позивача саме з боку відповідача в матеріалах справи відсутні.

Водночас позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що у зв`язку із прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни заборонено, зокрема, припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі.

Так, підпунктами 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) № 530-IX від 17.03.2020 р., який набув чинності 17.03.2020 р., передбачено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі.

Таким чином, виходячи із аналізу наведеного положення Закону, із 17.03.2020 р. та на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), а також протягом 30 днів з дня його відміни, заборонено оператору системи розподілу електричної енергії АТ ДТЕК Одеські електромережіприпиняти/зупиняти постачання електричної енергії ЖБК Кварт-Сервіс у разі її неоплати або оплати не в повному обсязі.

Між тим господарським судом не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що положення п. 3 Прикінцевих положень вказаного вище Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) № 530-IX від 17.03.2020 р. не розповсюджується на ЖБК Кварт-Сервіс з огляду на те, що така категорія споживачів, як житлово-будівельні кооперативи не належить ані до індивідуальних побутових споживачів, ані до колективних побутових споживачів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України Про ринок електричної енергії побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

При цьому згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Таким чином, житлово-будівельні кооперативи належить до колективних побутових споживачів, оскільки створюються шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів та розраховується за електричну енергію, спожиту саме для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб.

Крім того, зі змісту укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом Кварт-Сервіс (споживач) договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р., а саме п. 1.1, вбачається, що вказаний договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг. При цьому пунктом 2.2 вказаного договору передбачено, що побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську потребу.

З огляду на зазначене, а також враховуючи те, що вказаний договір розроблений саме постачальником електричної енергії, тобто ТОВ ООЕК, відповідно саме постачальник передбачив його умови, тому заперечення відповідача з приводу не віднесення ЖБК ані до індивідуальних, ані до колективних побутових споживачів не заслуговують на уваги, оскільки суперечать, крім визначення в законі, ще й умовами спірного договору № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги встановлені судом обставини, наведені учасниками справи доводи та подані докази суд зазначає, що заборона припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України, в тому числі й постачання електричної енергії, у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни, прямо передбачена зазначеним вище Законом.

Статтею 55 Конституції України закріплено гарантію кожному на захист прав і свобод у судовому порядку. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Так, частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено завдання господарського судочинства, зокрема це справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому відповідно до приписів частин першої та другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), роз`яснив поняття охоронюваний законом інтерес.

Так, поняття охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних та колективних потреб, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Так, вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх встановлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Отже, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано в резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Так, захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

За змістом положень вказаних норм, суд, шляхом вчинення провадження у справах, здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Разом з тим, особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, якщо він передбачений чинним законодавством або договором. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, господарський суд виходить насамперед із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Крім того, під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення/невизнання/оспорення, або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов. Водночас відмова в позові з підстав обрання неефективного способу захисту може мати місце тоді, коли у судовому процесі відсутній будь-який сенс в розрізі питання щодо реальної можливості захисту прав позивача у обраний ним спосіб.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.

При цьому, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто, метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

З огляду на встановлені ст. 16 ЦК України способи захисту прав та визначені статтею 5 ГПК України вимоги щодо ефективності способу захисту права, позивач може пред`явити будь - яку позовну вимогу, яка не передбачена законом або договором, а суд може захистити порушене право у заявлений спосіб, у тому числі й шляхом визнання відсутнім права, але за умови, що такий спосіб захисту прав, обраний позивачем, відновлює (захищає) порушене право позивача або нівелює негативні для нього наслідки у зв`язку з порушенням права, тобто, є ефективним способом захисту і виключає у подальшому необхідність пред`явлення інших позовів для захисту (відновлення) порушеного права.

Натомість визнання відсутнім у відповідача права на припинення енергопостачання у даному випадку, є, по суті, встановленням обставин, які у подальшому можуть бути зазначені у якості підстав позову про захист свого порушеного права, що також свідчить про неефективність обраного позивачем способу захисту, оскільки не відновлює порушеного права, а вимагає пред`явлення у подальшому іншого позову (у разі вже припинення енергопостачання). Тому в даному випадку вимога про визнання відсутнім права на припинення електропостачання не може бути предметом позову, оскільки не приведе до відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. В даному випадку внаслідок задоволення позовних вимог не відбудеться нівелювання негативних наслідків і не відновиться користування конкретним благом електричною енергією, адже припинення електропостачання не відбулось як на момент звернення позивача до суду, так і на час розгляду справи.

Наразі судом не приймаються до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 22.05.2019 р. у справі № 924/1226/16 про визнання відсутності прав щодо припинення газопостачання, відновлення становища, яке існувало до порушення, та зобов`язання відновити газопостачання, щодо можливого захисту порушеного права позивача в обраний спосіб. Адже, правовідносини у справі, на яку посилається позивач, не є подібними до правовідносин у даній справі, що розглядається, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах. У справі № 924/1226/16 судом було встановлено припинення газопостачання у зв`язку з проведенням ремонтних робіт, тому фактично позивач у тій справі просив відновити становище, яке існувало до порушення, та зобов`язати відповідача відновити газопостачання. Однак, слід звернути увагу на те, що у справі № 924/1226/16 вимога про визнання відсутнім права не була єдиною вимогою, а була заявлена поряд з вимогою про зобов`язання відносити газопостачання, яка забезпечила ефективність обраного способу захисту права позивача. Натомість у даній справі порушення прав позивача внаслідок припинення електропостачання ще не відбулось, адже позивача не відключено від електроспоживання. Тому в даному випадку заявлені вимоги носять превентивний характер та не направлені на захист вже порушеного права.

Таким чином, заявлена позивачем у цій справі вимога про визнання у відповідача відсутнім права на припинення електропостачання не призведе до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

За таких обставин, господарський суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права як визнання відсутнім у відповідача права на припинення/зупинення постачання електричної енергії до житлових будинків № 7 та № 7/1 по вулиці Центральній в селі Лиманка (житловий масив Червоний Хутор) в Овідіопольському районі Одеської області (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 03-137401N-ПУП від 05.08.2020 р.), не є ефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки не може забезпечити поновлення прав позивача внаслідок його невідповідності змісту порушеного права та характеру спірних правовідносин. Адже заявлений позов фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (визнання відсутнім права на припинення електропостачання) та не стосується захисту порушеного цивільного права.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс не відповідають вимогам чинного законодавства, тому не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що рішення відбулось не на користь позивача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу Кварт-Сервіс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія про визнання відсутності права на припинення електропостачання відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 23 квітня 2021 р.

Суддя В.С. Петров