ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26.04.2021м. ДніпроСправа № 904/3778/21

За заявою ПОКРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

про забезпечення позову

у справі

за позовом ПОКРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

до ГОСПОДАРЧОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СОДРУЖЕСТВО"

про стягнення 776474,63грн., з яких 642942,84грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати; 46433,48грн. трьох процентів річних; 87098,31грн. інфляційних втрат

Суддя Петренко І.В.

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ПОКРОВСЬКА МІСЬКА РАДА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (далі - позивач) звернулася до господарського суду з позовною заявою від 01.04.2021 за вих.№1048/0/2-21/25 до ГОСПОДАРЧОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "СОДРУЖЕСТВО" (далі - відповідач) про стягнення 776474,63грн., з яких 642942,84грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати; 46433,48грн. трьох процентів річних; 87098,31грн. інфляційних втрат.

Крім цього, позивач просить суд у резолютивній частині судового рішення вказати про нарахування та стягнення на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат до моменту виконання судового рішення, за формулами, визначеними в резолютивній частині судового рішення.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 12782,12грн. та на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 232942,39грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Разом з позовною заявою від 01.04.2021 за вих.№1048/0/2-21/25 отримано заяву від 01.04.2021 за вих.№1047/2/2-21/25 в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1. Накласти арешт на все нерухоме майно відповідача в межах суми ціни позову.

2. Заборонити відповідачу здійснювати відчуження будь-яким способом нерухомого майна - нежитлової будівлі (будівлі майстерні та побутові приміщення літ.«А-2»), загальною площею 733,7кв.м., що розташована за адресою: м.Покров, вул.Партизанська, буд.1А та нежитлові будівлі (будівля цеху по виготовленню залізобетону літ.«З», будівлі складу готової продукції літ.«Е», будівля складів готової продукції літ.«Ж»), загально площею 3366,8кв.м., що розташовані за адресою: м.Покров, вул.Партизанська, буд.1-А.

3. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме вчинювати (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та/або вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та проводити будь-які інші дії з набуття, зміни або припинення державної реєстрації будь-яких речових прав, похідних від права власності, щодо нерухомого майна - нежитлової будівлі (будівлі майстерні та побутові приміщення літ.«А-2»), загальною площею 733,7кв.м., що розташована за адресою: м.Покров, вул.Партизанська, буд.1А та нежитлові будівлі (будівлі цеху по виготовленню залізобетону літ.«З», будівлі складу готової продукції літ.«Е», будівлі складів готової продукції літ.«Ж»), загально площею 3366,8кв.м., що розташовані за адресою: м.Покров, вул.Партизанська, буд.1-А.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3778/21 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2021.

Ухвалою від 09.04.2021 позовну заяву від 01.04.2021 за вих.№1048/0/2-21/25 залишено без руху. Заяву від 01.04.2021 за вих.№1047/2/2-21/25 про вжиття заходів забезпечення позову залишено без руху. 13.04.2021 недоліки позовної заяви усунуто. У період з 12.04.2021 по 25.04.2021 суддя Петренко І.В. перебував у відпустці, у зв`язку з чим питання про прийняття позовної заяви до розгляду вирішено 26.04.2021. Ухвалою від 26.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 12.05.2021.

26.04.2021 здійснено розгляд заяви від 01.04.2021 за вих.№1047/2/2-21/25 по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

Зміст заяви від 01.04.2021 за вих.№1047/0/2-21/25.

Позивач стверджує, що відповідач є недобросовісним, так як здійснює ряд процесуальних заходів задля відчуження нерухомого майна, право власності на яке зобов`язує відповідача сплачувати за користування земельною ділянкою.

28.08.2017 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області по справі №184/1027/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до відповідача визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 18.06.2013, укладеного між ТОВ "Стройпрогрес" та відповідачем; скасовано державну реєстрацію права власності відповідача на об`єкти нерухомого майна, яке зобов`язує відповідача сплачувати за користування земельними ділянками.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям і пов`язаними особами з відповідачем та ТОВ "Стройпрогрес", оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є засновниками відповідача, а ОСОБА_2 є засновником ТОВ "Стройпрогрес". Окремо вказані особи виконують роль керівників зазначених підприємств.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.08.2017 по справі №184/1027/17 виконано не було. Таким чином, право власності на нерухоме майно продовжує бути зареєстрованим за відповідачем, а строк пред`явлення зазначеного рішення до виконання сплив.

Позивач наголошує, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядалася справа №904/1118/18 про стягнення з відповідача на корить позивача 95342,99грн. збитків за користування земельною ділянкою без достатніх правових підстав. 06.11.2018 прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через наявність рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 28.08.2017 по справі №184/1027/17.

Позивач вважає, що пов`язаними з відповідачем особами ініційовано спір з подальшим ухваленням рішення, метою якого є створення доказів у спорі про стягнення з відповідача коштів.

Крім цього, позивач стверджує, що відповідачем здійснено ряд заходів з метою унеможливлення позивачу реалізувати своє право шляхом досудового захисту.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Господарський суд встановив, предметом позовних вимог є вимога про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:114:0074 у період з 26.10.2018 і до 01.04.2021 на суму 357579,27 та з кадастровим номером :01:114:0075 у період з 16.11.2018 і до 01.04.2021 на суму 285363,57грн.

Таким чином, у предмет доказування входить питання доведення користування відповідачем земельною ділянками з кадастровим номером :01:114:0074 у період з 26.10.2018 і до 01.04.2021 та з кадастровим номером :01:114:0075 у період з 16.11.2018 і до 01.04.2021.

Оцінивши вимоги викладені у заяві про забезпечення позову, а саме накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться на спірних земельних ділянках, заборона відчужувати нерухоме майно, яке знаходиться на спірних земельних ділянках та заборона вносити зміни відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, господарський суд констатує, що позивач не довів як невжиття обраних ним заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Крім того, твердження позивача в частині того, що відповідач здійснює ряд заходів спрямованих на те, щоб позивач не міг реалізувати своє право шляхом судового захисту має не конкретний зміст і є таким, що не підтверджено жодними доказами.

Господарський суд дійшов висновку, що заява позивача та надані в її обґрунтування докази (роздруківки з сайту Міністерства юстиції України - інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача; роздруківки з сайту Міністерства юстиції України - інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача; копія рішення від 28.08.2017 Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №184/1027/17; роздруківка з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень - рішення від 06.11.2018 Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1118/18), не свідчать про наявність обставин, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відтак, господарський суд не вбачає підстав для забезпечення позову.

Керуючись статтями 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача від 01.04.2021 за вих.№1047/2/2-21/25 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (частина 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена, що передбачено статями 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали - 26.04.2021.

Суддя І.В. Петренко