ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

29 квітня 2021 рокуСправа № 912/1052/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С., розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову (вх. №1281/21 від 27.04.2021) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинно-технологічна станція Ятрань"

про зобов`язання змінити договір, вчинити певні дії, стягнення 1 024 570,12 грн

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" (далі - ТОВ "Градолія Фудс") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинно-технологічна станція Ятрань" (далі - ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань") про наступне:

- змінити Договір поставки №ГФ558 від 24.02.2021, що укладений між ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" та ТОВ "Градолія Фудс", шляхом викладення п.3.2 в редакції: "Сторони домовились, що ціна однієї тонни Товару з показниками якості, передбаченими п. 2.1. Договору, становить 20 000,00 грн, окремо ПДВ 14% 2800,00 грн, а разом з ПДВ складає 22 800,00 грн";

- стягнути із ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" на користь ТОВ "Градолія Фудс" штрафні санкції у розмірі 1 024 570,12 грн;

- зобов`язати ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" привести усі податкові накладні, видаткові накладні, акти перерахунку ціни по якості та будь-які інші документи по поставкам партій товару у відповідність до умов Договору поставки № ГФ558 від 24.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що згідно норм Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставки податку на додану вартість з операцій з постачання окремих видів сільськогосподарської продукції" від 17.12.2020, має застосуватись ставка ПДВ 14%, що зобов`язує сторін договору привести його у відповідність до зазначених норм законодавства, проте, відповідач відмовився це зробити, а також, на думку позивача, відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором щодо поставки товару у кількості 149,2 т., чим допустив істотне порушення його умов.

Ухвалою суду від 06.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.04.2021.

27.04.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшло клопотання про забезпечення позову, з наступними вимогами:

- накласти арешти на грошові кошти ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" (ідентифікаційний код 30462456) в межах ціни позову 1 024 570,12 грн, що знаходяться у банківських установах на рахунках, які будуть виявленні в процесі виконання ухвали про забезпечення позову;

- заборонити ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" (ідентифікаційний код 30462456) у будь-який спосіб відчужувати насіння соняшнику українського походження 2020 року кількості 149,2 (сто сорок дев`ять цілих дві десятих) тонни.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів до забезпечення позову заявник (позивач) вказує те, що згідно договору поставки №ГФ558 від 24.02.2021 ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" має поставити ТОВ "Градолія Фудс" насіння соняшнику українського походження 2020 року у кількості 620,00 тонн +/- 5% за вибором Покупця. На даний час фактично поставлено 470,8 тонни. Відповідач вважає вірною ціною за 1 тонну товару 24 000 грн з ПДВ, тому відмовився постачати весь обсяг товару.

Позивач листом від 01.03.2021 № 255 повідомив відповідачу, що враховуючи внесення змін до Податкового кодексу України щодо ставок податку на додану вартість з операцій з постачання окремих видів сільськогосподарської продукції (закон № 1115-ІХ від 174.12.2020), для операцій з постачання насіння соняшнику (УКТЗЕД 1206 00) з 01.03.2021 застосовується ставка податку у розмірі 14%, і тому пропонував привести Договір у відповідність до вищевказаних норм, надавши проект відповідної додаткової угоди.

Таким чином, зазначає позивач, непоставленими залишаються 149,2 тонни товару.

Заявник зазначає, що враховуючи зміст позовних вимог, існує реальний ризик того, що до вирішення цієї справи відповідач продасть усе наявне у нього насіння соняшнику українського походження 2020 року та виведе кошти із підприємства, чим спричинить неможливість виконання як договору, так і рішення суду в контексті стягнення штрафних санкцій. Тому, у разі незастосування заходів забезпечення позову, після задоволення позовних вимог позивача щодо зміни договору та приведення у відповідність до його умов всіх первинних документів, рішення в цій частині фактично буде неможливо виконати, оскільки у відповідача на той момент вже буде відсутній цей товар (насіння соняшнику) для виконання умов договору.

Окрім того, заявник зазначає, що заборонивши відповідачу будь-яким чином відчужувати насіння соняшнику українського походження 2020 року кількості 149,2 тонни на етапі розгляду справи, буде забезпечення можливість реального виконання рішення суду, оскільки невжиття такого заходу може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Господарський суд, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" про забезпечення позову, вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд відзначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Вказані правові позиції узгоджується із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі №918/702/18 від 03.04.2019 та у справі №914/1257/18 від 17.04.2019.

Також, суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Як на підставу для забезпечення даного позову заявник вказує на те, що існує реальний ризик того, що до вирішення цієї справи відповідач продасть усе наявне у нього насіння соняшнику українського походження 2020 року та виведе кошти із підприємства, наприклад, під виглядом будь-яких консультативних послуг, чим спричинить неможливість виконання як договору, так і рішення суду в контексті стягнення штрафних санкцій.

В той же час, заявник зазначає, що підтвердити доказами вказані дії та надати докази, які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення рішення суду в разі невжиття таких заходів неможливо, оскільки вони ще не настали.

Господарський суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що в поданій заяві, міститься лише посилання на порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову. Крім того, заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що наразі відповідачем вживаються заходи щодо вчинення будь-яких дій щодо майна, грошових коштів, тощо.

Разом з тим, у клопотанні про забезпечення позовної заяви позивач просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" в межах ціни позову 1 024 570,12 грн, що знаходяться у банківських установах на рахунках та заборонити ТОВ "Машинно-технологічна станція Ятрань" у будь-який спосіб відчужувати насіння соняшнику українського походження 2020 року в кількості 149,2 тонни, оскільки, на його думку, існують підстави вважати, що під час розгляду справи може бути відчужено насіння соняшнику українського походження 2020 року у кількості 149,2 тонни, що в свою чергу ускладнить захист свого права.

Предметом позовних вимог у справі №912/1052/21 є вимоги про зміну договору поставки №ГФ558 від 24.02.2021, стягнення штрафних санкцій та приведення у відповідність первинних документів у відповідність до умов Договору поставки № ГФ558 від 24.02.2021.

У даному випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову, як-то заборона відповідачу у будь-який спосіб відчужувати насіння соняшник українського походження 2020 року у кількості 149,2 тонни і предметом позовної вимоги у справі №912/1052/21.

Таким чином, обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

Господарський суд вважає, що реалізація відповідачем наявного в нього майна, зокрема, й насіння соняшника, матиме наслідком саме збільшення грошових коштів, належних відповідачу, адже позивачем у даній справі заявлено вимогу про стягнення грошових коштів (штрафних санкцій), а не вимоги зобов"зального характеру щодо виконання відповідачем взятих на себе зобов"язань щодо поставки останнім на користь позивача насіння соняшника у обсягах, визначених договором, укладеним сторонами у справі.

З урахуванням наведеного, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відчужувати насіння соняшнику не є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами.

Що ж стосується заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, господарський суд також вважає їх безпідставним, оскільки позивачем не доведено обставин, наявністю саме яких обумовлена необхідність застосування норм ч. 2 ст. 136 ГПК України, та вказують на необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову.

При цьому, безпідставним господарський суд вважає також посилання позивача на наявність виконавчих проваджень щодо відповідача, у яких останній є боржником оскільки, відповідно до змісту наданої самим позивачем інформації, отриманої ним з автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на 20.04.2021, усі виконавчі провадження, зазначені в інформації, є такими, що завершенні (а.с. 129).

Доводи позивача про те, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред"явлення позову до нього, можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення є лише припущенням позивача, не підтвердженим жодним доказом. Позивачем не наведено ані дій відповідача, ані намірів останнього на вчинення зазначених вище дій. Позивачем не доведено, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

З огляду на викладене, клопотання ТОВ "Градолія Фудс" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та заборони у будь-який спосіб відчужувати насіння соняшнику задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви, сплачена заявником сума судового збору за її подання покладається на позивача та йому не відшкодовуються.

У випадку надання позивачем належних, допустимих, достовірних або достатніх у сукупності доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду - він не позбавлений права на повторне звернення до суду з заявою про забезпечення позову в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" про забезпечення позову (вх. №1281/21 від 27.04.2021) у справі № 912/1052/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Копії ухвали надіслати:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Градолія Фудс" на електронну пошту: ;

Товариству з обмеженою відповідальністю "Машинно-технологічна станція Ятрань" за адресою: 26035, Кіровоградська обл., Новомиргородський район, с. Каніж, вул. Соборна, буд. 17.

Суддя Л.С. Вавренюк