ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/315/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Філінюка І.Г., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 № 915/315/21, постановлену суддею Тканенком О.В., м. Миколаїв, про передачу за територіальною підсудністю

позовної заяви Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саванді»

про стягнення 21760081,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року Дочірнє підприємство з іноземною інвестицією «Сантрейд» (далі ДП «Сантрейд») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саванді» (далі ТОВ «Саванді»), в якому просило суд стягнути з останнього 21760081,83 грн., з яких: 17462886,40 грн. збитків, 3644868,00 грн. штрафу та 658318,99 грн. пені.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки від 23.06.2020 за № 60415595 в частині своєчасної поставки товару.

Разом з позовною заявою ДП «Сантрейд» подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Саванді» у розмірі 21760081,83 грн, що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 № 915/315/21 матеріали позовної заяви разом з матеріалами заяви про забезпечення позову передано до Господарського суду Тернопільської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України.

Місцевий господарський суд виходив з того, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням ТОВ «Саванді» є: 46020, Тернопільська область, м. Тернопіль, проспект Степана Бандери, 33. Місцем виконання зобов`язання за договором є м. Миколаїв, вул. Заводська, 23. Разом з тим, даний спір не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення грошових коштів, а не про фактичне виконання зобов`язань з поставки товару за умовами п. 5.1 укладеного договору. Умовами договору не передбачено особливостей щодо сплати заборгованості в чітко визначеному місці. Грошове зобов`язання зі сплати збитків та штрафних санкцій не є таким, що належить виконувати лише в певному місці. Таким чином, позов та заява про забезпечення позову подані з порушенням правил територіальної підсудності та у відповідності до ст. 31 ГПК України підлягають передачі Господарському суду Тернопільської області.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, ДП «Сантрейд» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та направити справу № 915/315/21 до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Позивач має право вибору господарського суду та право подавати позов за місцем виконання договору в двох окремих випадках, а саме: 1) подання позову у спорі, що виник з договору, в якому визначено місце його виконання; або 2) подання позову у спорі, що виник з договору, виконувати який через його особливість можна тільки в певному місці.

Процесуальне законодавство вказує виключно на те, що такий спір має виникнути з договору та не містить додаткових вимог щодо предмету спору. Таким чином, право на застосування альтернативної підсудності обумовлене лише наявністю умови про визначення місця виконання договору, в даному випадку це місце, після поставки в яке товару, постачальник вважається таким, що виконав зобов`язання за договором.

Вказані процесуальні норми не вказують на обов`язковість наявності умови, яка б визначала кожне конкретне зобов`язання, яке входить до предмету спору. Відтак, суд першої інстанції помилково визначив, що спірні правовідносини не мають особливостей щодо сплати заборгованості в чітко визначеному місці, оскільки сплата заборгованості у зв`язку з невиконанням договору не є тотожним поняттям з виконанням договору, а тому відсутність умови щодо місця сплати заборгованості за договором не впливає на наявність підстав для застосування альтернативної юрисдикції, за вибором позивача.

Спір у даній справі виник з договору поставки, укладеного між сторонами, а саме через невиконання (неналежне виконання) відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Місце виконання основного зобов`язання за договором є місцем виконання самого договору. У відповідності до п. 5.1. укладеного між сторонами договору визначено місце виконання, а саме: Термінал в Миколаївському морському торговельному порту, вантажоодержувач: ТОВ Грінтур-Екс, м. Миколаїв.

Суд першої інстанції безпідставно посилається на приписи ч.1 ст. 532 ЦК України, оскільки вказана норма стосується лише тих випадків, коли місце виконання зобов`язання не встановлено в договорі, що не відповідає обставинам цієї справи.

Враховуючи вищевикладене, скаржник зазначає, що він має право обирати сул, який має розглядати цей спір, або за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, або за місцем виконання договору згідно з положеннями ч. 5 ст. 29 ГПК України. Відтак, позивач правомірно реалізував надане йому процесуальне право на вибір господарського суду та звернувся до Господарського суду Миколаївської області, який є судом за місцем виконання договору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2021 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 у справі № 915/315/21 за апеляційною скаргою ДП «Сантрейд» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 № 915/315/21 відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено ТОВ «Саванді» строк до 20.04.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу із доказами його направлення ДП «Сантрейд».

За проміжок часу з 06.04.2021 по 20.04.2021 будь-яких заяви чи клопотань від учасників справи не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під час здійснення судочинства суд у своїй діяльності повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

Нормами ГПК України визначено такі юрисдикції: предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23); інстанційна юрисдикція (статті 24-26); територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною першою ст. 29 ГПК України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз ч. 5 ст. 29 ГПК України свідчить про те, що передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно зі ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 ГК України господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів № 915/315/21, 23.06.2020.2020 між ДП «Сантрейд» (покупець) та ТОВ «Саванді» (постачальник/продавець) укладено договір поставки № 60415595 за умовами п. 1.1. якого продавець зобов`язується продати та поставити, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар у відповідності до умов цього договору.

Пунктом 5.1 договору визначено, що поставка товару здійснюється на умовах DAP (поставлено в місці), відповідно до правил Інкотермс 2020, - поставлено на Термінал в Миколаївському морському торговельному порту, згідно реквізитів поставки (вантажоотримувач: ТОВ Грінтур-Екс, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23).

Отже сторонами договору узгоджено, що місцем його виконання є м. Миколаїв, вул. Заводська, 23.

Предметом спору у даній праві є вимоги ДП «Сантрейд» стягнути з ТОВ «Саванді» збитки, штраф та пеню саме з підстав неналежного виконання умом договору в частині своєчасної поставки товару.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення збитків, штрафу та пені за неналежне виконання відповідачем умов договору, місцем виконання якого є Термінал в Миколаївському морському торговельному порту (м. Миколаїв, вул. Заводська, 23), колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку можливим є застосування положень ст. 29 ГПК України та, відповідно, подання позову не лише за місцезнаходженням відповідача, а також за місцем виконання договору.

Таким чином позивач, користуючись правом, передбаченим частинами 1 та 5 ст. 29 ГПК України, правомірно звернувся з даною позовною заявою до Господарського суду Миколаївської області.

Щодо висновків місцевого господарського суду про те, що предметом спору є вимога про стягнення грошових коштів, а не про фактичне виконання зобов`язань з поставки товару, про те, що умовами договору не передбачено особливостей щодо сплати заборгованості в чітко визначеному місці, а також про те, що грошове зобов`язання зі сплати збитків та штрафних санкцій не є таким, що належить виконувати лише в певному місці, колегія суддів зазначає наступне.

Частина 5 ст. 29 ГПК України чітко визначає, що спори, які виникають з договорів, у яких визначено місце виконання, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Вказана процесуальна норма жодним чином не конкретизує, що таке виконання договору стосується дії, за якою подається позов (наприклад, з приводу виконання умов договору чи його оплати, або ж сплати заборгованості чи відшкодування збитків за таким договором).

Також, у ч. 5 ст. 29 ГПК України не зазначено, що предмет спору повинен бути пов`язаний з виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Відтак, якщо у договорі чітко вказано місце його виконання, до позову, що подається за умови такого існування в договорі відповідної умови, застосовується частина 5 статті 29 ГПК України, і у позивача в такій справі виникає право (в силу дії ч. 1 ст. 29 ГПК України) вибору, до якого суду він може подати позовну заяву за місцезнаходженням відповідача чи за місцем виконання договору. Тобто, стаття 29 ГПК України передбачає альтеративну підсудність за вибором позивача.

Також місцевий господарський суд помилково посилався на приписи ст. 532 ЦК України, які визначають виконання зобов`язань у разі якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, оскільки як свідчать наявні матеріали справи, у договорі на підставі якого виник даний спір між сторонами чітко визначено місце його виконання.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга ДП «Сантрейд» підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 № 915/315/21 скасуванню, а матеріали позовної заяви ДП Сантрейд до ТОВ Саванді про стягнення 21760081,83 грн. направленню до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 № 915/315/21 скасувати.

Матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Саванді» про стягнення 21760081,83 грн. (вх. № 3753/21 від 15.03.2021) разом з матеріалами заяви про забезпечення позову (вх. № 3809/21 від 15.03.2021) направити для продовження розгляду до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та у строк, що визначені статтями 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя І.Г. Філінюк

Суддя Л.В. Поліщук