ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6829/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 947 533,89 грн. за договором поставки № 49 від 13.09.2018 року.

Представники:

від позивача: Гороховська А.О., ордер АА № 1060052 від 15.01.2021 року, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" заборгованість за договором поставки № 49 від 13.09.2018 року у загальному розмірі 947 533,89 грн., з яких: основний борг у розмірі 913 015,22 грн., пеня - 22 402,02 грн., 3% річних - 4 593,01 грн., інфляційні втрати - 7 523,64 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 19.01.2021 року о 10:20 год.

29.12.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 23.12.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до відомостей з електронного майданчика відеоконференцій, зали відеоконференцій у Господарському суді Дніпропетровської області 19.01.2020 року о 10:20 год. зайняті, тому суд вбачає підстави для відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" вих. № б/н від 23.12.2020 року про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.12.2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" вих. № б/н від 23.12.2020 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

У підготовче судове засідання 19.01.2021 року представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 року підготовче судове засідання відкладено на 16.02.2021 року о 11:00 год.

29.01.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 25.01.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідно до відомостей з електронного майданчика відеоконференцій, зали відеоконференцій у Господарському суді Дніпропетровської області 16.02.2021 року о 11:00 год. зайняті, тому суд вбачає підстави для відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" вих. № б/н від 25.01.2021 року про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" про участь у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду вих. № б/н від 25.01.2021 року відмовлено.

15.02.2021 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 08.02.2021 року про проведення судового засідання без участі представника.

16.02.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 15.02.2021 року про поновлення строків подання відзиву на позов та відкладення розгляду справи.

16.02.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 16.02.2021 року про продовження строку розгляду підготовчого провадження на 30 календарних днів.

У підготовче судове засідання 16.02.2021 року представник позивача не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні 16.02.2021 року судом було розглянуто клопотання відповідача вих. № б/н від 15.02.2021 року про поновлення строків подання відзиву на позов та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе його задовольнити.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 19.03.2021 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 11.03.2021 року о 11:20 год.

23.02.2021 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 40 від 23.02.2021 року.

10.03.2021 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 03.03.2021 року.

10.03.2021 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 05.03.2021 року.

У підготовче судове засідання 11.03.2021 року представник позивача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 року оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 17.03.2021 року о 10:30 год.

12.03.2021 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н.

16.03.2021 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 12.03.2021 року про проведення судового засідання без участі представника.

16.03.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 16.03.2021 року про залишення позовної заяви позивача без руху.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" вих. № б/н від 16.03.2021 року про залишення позовної заяви без руху повернуто без розгляду.

17.03.2021 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. № Ф-1/2-2 від 17.03.2021 року на відповідь на відзив.

У підготовче судове засідання 17.03.2021 року представник позивача не з`явився.

17.03.2021 року у підготовчому судовому засіданні відповідачем зазначено, що ним було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2021 року о 12:10 год.

24.03.2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 18.03.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області 29.03.2021 року підготовче судове засідання, яке призначено на 13.04.2021 року о 12:00 год. проводити в режимі відеоконференції із застосуванням програмного забезпечення онлайн-сервісу EasyСon.

13.04.2021 року від представника ТОВ "АКАМА" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 12.04.2021 року про залишення позовної заяви позивача без руху, в якому стверджує, що позовна заява подана з порушенням п.2, п.8 ч.3 ст.162 ГПК, а саме: не містить номерів засобів зв`язку офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відсутні зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких надано до позовної заяви..

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2021 року в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

У призначене судове засідання 13.04.2021 року представник відповідача не з`явився.

13.04.2021 року від представника ТОВ "АКАМА" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 13.04.2021 року про відкладення розгляду справи.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість розгляду справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

З урахуванням того, що коло представників юридичної особи не обмежене одним представником, зважаючи на те, що позивач був завчасно обізнаним про день, час та місце судового засідання.

У своєму клопотанні про відкладення розгляду справи представник відповідача не навів обгрунтувань неможнивості вирішення спору без його участі за наявності поданих ним до матеріалів справи відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив.

Тобто, матеріали справи містять правову позицію відповідача та всі необхідні для розгляду справи матеріали..

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 13.04.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 49 від 13.09.2018 року, а саме в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

У своєму відзиві відповідач вказує на те, що позивачем не доведена сума боргу, а додані до позову документи не засвідчені належним чином на підставі чого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив на позовну заяву

Позивач не погоджується із доводами викладеними у відзиві на позовну заяву, вважає їх не обґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачем в матеріалах справи містяться всі належні та допустимі докази, що підтверджують заборгованість відповідача за поставлений позивачем відповідачу товар. Докази засвідченні належним чином, а саме відповідно до п.9 ч.1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач у запереченнях зазначив, що процесуальним законодавством не передбачено подання більш ніж одної заяви по суті справи, однак позивачем до суду додано дві відповіді. Підпис директора на відповіді на відзив не засвідчена печаткою позивача, що на думку відповідача, викликає певний сумнів у тому, що ця відповідь підписана саме директором позивача. Також зазначив, що відповідь на відзив від 05.03.2021, яка підписана адвокатом, не додано ордера адвоката, що є порушенням приписів ч.2 ст. 166 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору поставки, умов, строку поставки товару та строків оплати за поставлений товар, встановлення факту невиконання відповідачем договору в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2018року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Санвіт-Холдінг" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКАМА" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № 49 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити в порядку передбаченому даним договором гофропродукцію (товар), асортимент, кількість, ціна якого визначена в специфікаціях.

Постачальник зобов`язується формувати асортимент та кількість товару в партії на підставі та в відповідності із заявкою покупця, а також передавати всі приналежності та документи, що стосуються товару і підлягають переданню разом із ним. Покупець зобов`язаний прийняти товар, або вчинити необхідні з його боку дії для забезпечення його одержання. Покупець зобов`язаний оплатити та прийняти товар в порядку передбаченому даним договором (п.п. 2.1.-.2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору фактичний асортимент та кількість товару визначається у специфікаціях та видаткових накладних. Якість товару, що постачається, повинна відповідати стандартам, технічним умовам та іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості.

Ціна товару зазначається в специфікація, що видаються на підставі асортименту замовленого покупцем, сума яких складає загальну суму договору. Покупець зобов`язується провести розрахунок за отриманий товар протягом 30 календарного дня з моменту отримання товару (п.п. 6.1., 6.3. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2019. Договір автоматично пролонгується на кожен календарний рік, якщо жодна із сторін не повідомить про зміну або розірвання договору в письмовій формі за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії даного договору. Кількість таких пролонгацій не обмежена (п. 9.7. договору).

На виконання умов договору поставки, продавець поставив, а відповідач прийняв товар, обумовлений договором, що підтверджується видатковими накладними № 718 від 26.06.2020, № 760 від 04.2020, № 773 від 08.07.2020, № 781 від 09.07.2020, № 801 від 15.07.2020, № 926 від 17.08.2020, № 939 від 19.08.2020, № 975 від 28.08.2020, № 1047 від 11.09.2020, № 1218 від 15.10.2020, № 1229 від 16.10.2020, № 1253 від 20.10.2020 та товарно-транспортними накладними № 00-0000718 від 26.2020, № 00-0000760 від 04.2020, № 00-0000773 від 08.07.2020, № 00-0000781 від 09.07.2020, № 00-0000801 від 15.07.2020, № 00-0000926 від 17.08.2020, № 00-0000939 від 19.08.2020, № 00-0000975 від 28.08.2020, № 00-0001047 від 11.09.2020, № 00-0001218 від 15.10.2020, № 00-0001229 від 16.10.2020, № 00-0001253 від 20.10.2020 на загальну суму 7 744 659,09 гривень, які підписано уповноваженими представниками покупця та продавця та скріплено печатками.

Проте, як стверджує позивач, відповідач частково розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 913 015,22 грн., що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як встановлено вище, строк оплати поставленого товару настав.

В порушення вимог чинного законодавства та умов договору, відповідач не виконав прийнятих зобов`язань та не здійснив остаточну оплату за поставлений товар.

У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку з оплати поставленого товару позивач звернувся до відповідача з листом (вимогою) вих. № 27 від 02.12.2020 року, яким вимагав погасити прострочену заборгованість в найближчий час, а саме до 30.12.2020 року включно.

Однак, відповіді на дане звернення позивач не отримав, грошові кошти, за товар сплачені не були, що і стало причиною звернення з даним позовом до суду та нарахування штрафних санкцій.

Станом на час звернення до суду сума боргу за отриманий та не оплачений відповідачем товар складала 913 015,22 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, після пред`явлення позову до суду, відповідач сплатив суму основного боргу в розмірі 5 823,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1485 від 19.02.2021, № 1511 від 22.01.2021, № 1519 від 23.02.2021 та не заперечується позивачем.

Тобто, між сторонами відсутній спір в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5 823,00грн

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5 823,00 грн. підлягає закриттю за правилами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, зокрема, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

На час винесення рішення доказів оплати вартості поставленого товару, в повному обсязі, сторонами суду не надано.

З огляду на вказане, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню у розмірі 907 732,22 грн.

Щодо суми пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Позивач заявив до стягнення пеню за загальний період прострочення з 26.07.2020 по 02.12.2020. Сума пені, заявлена до стягнення складає у розмірі 22 402,02 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом, або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.1. договору у випадку порушення строків оплати покупцем, або строків відвантаження товару постачальником, винна сторона сплачує на користь потерпілої, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого чи не відвантаженого товару за кожен день прострочення.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що судом встановлено факт порушення строків оплати, за поставлену продукцію, наявні правові підстави для стягнення пені.

Право позивача на стягнення пені за несвоєчасну оплату отриманого товару в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення передбачено у п. 7.1. договору. Розрахунок, що міститься у матеріалах справи відповідає вимогам договору та діючого законодавства. Відповідачем контррозрахунок не надавався.

Отже, вимога про стягнення з відповідача пені у розмір 22 402,02 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 593,01 грн. за період з 26.07.2020 по 02.12.2020 та інфляційних втрат у розмірі 7 523,64 грн. за період з серпень по жовтень 2020.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними, та не спростовані відповідачем.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 4 593,01 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7 523,64 грн. підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Провадження в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 5 823,00 грн. підлягає закриттю за правилами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у сумі 14 133,76 грн.

Відповідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне роз`яснити, що сума сплаченого судового збору у розмірі 79,24 грн. може бути повернута із державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКАМА" (49022, м. Дніпро, вул. Океанська, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНВІТ-ХОЛДІНГ" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 5-б; ) основну заборгованість у розмірі 907 732,22 грн., пеню у розмірі 22 402,02 грн., 3% річних у розмірі 4 593,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 523,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 14 133,76 грн.

В частині стягнення 5 823,00 грн. закрити провадження за відсутністю предмету спору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.04.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік