ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Справа № 910/13824/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 (суддя Мудрий С.М.)

у справі № 910/13824/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 75 386,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. 14.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (далі - ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", позивач, товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач, залізниця) про стягнення 75 386,49 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" зазначило, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу заподіяні збитки у розмірі 75 386,49 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 позов ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" задоволено повністю. Стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" збитки в розмірі 75 386,49 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

4. Судове рішення прийнято з посиланням на статті 224, 307, 314-315 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статті 22, 611, 623, 909, 924 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 2, 6, 52, 105, 110, 113-115, 129, 134, 136 Статуту залізниць України та мотивовано тим, що АТ "Укрзалізниця", враховуючи обставини, які встановлені самим відповідачем у комерційних актах, не спростувало подані позивачем докази на підтвердження завдання збитків у зв`язку з частковою втратою вантажу, що сталася з вини перевізника, як і не надало жодних доказів на підтвердження того, що недостача прийнятого залізницею без зауважень до перевезення вантажу виникла з незалежних від нього причин.

5. Крім того, відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією про відшкодування вартості нестачі спірного вантажу у даному випадку не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

6. Не погоджуючись із вищевказаним рішенням місцевого господарського суду, АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" (далі - Філія, скаржник) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання цієї апеляційної скарги.

7. Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

8. В апеляційній скарзі Філія зазначає, зокрема, що позивачем надано копії довідок, які підписані генеральним директором та працівником ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", а не головним бухгалтером. Крім того, позивачем не надано доказів щодо повноважень начальника відділу з планування та інвестицій на підписання таких довідок. У зв`язку з наведеним, на переконання скаржника, такі докази є неналежними та такими, що не підтверджують вартість вантажу, який перевозиться за цими накладними.

9. Також, на думку Філії, місцевим господарським судом невірно обчислено позовну давність.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

10. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2021 апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" у справі № 910/13824/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Демидової А.М., суддів: Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у справі № 910/13824/20, зокрема, задоволено клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 та поновлено Філії зазначений строк; відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Позиції учасників справи.

12. ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" відзиву на апеляційну скаргу не подало, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 28.12.2017 між ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (замовник) та ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" (виконавець) укладено договір № 608-ПУ-ПТП, відповідно до умов якого замовник зобов`язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця, пов`язані зі збагаченням вугілля, та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий у результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором та/чи специфікаціями.

14. Поставка вугільного концентрату здійснюється, зокрема, на залізничну станцію Добротвір Львівської залізниці (п. 1.1.3 вказаного договору).

15. Так, ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" відповідно до технічних умов завантажило вугілля кам`яне марки г-газовий. Вантаж у твердому стані, вологість 0%: у вагон № 60729241 в кількості 68 900 кг по накладній № 53547972 від 30.01.2020; у вагон № 63937551 в кількості 69 000 кг по накладній № 53695854 від 12.02.2020; у вагон № 56916588 в кількості 68 300 кг по накладній № 48177018 від 19.03.2020; у вагон № 58939315 в кількості 68 400 кг по накладній № 48192629 від 20.03.2020; у вагон № 62313473 в кількості 68 400 кг по накладній № 48273916 від 26.03.2020; у вагони № 60457405 в кількості 68 500 кг, № 53529376 в кількості 67 600 кг, № 63523310 в кількості 68 000 кг, № 64053275 в кількості 68 300 кг по накладній № 48251854 від 24.03.2020; у вагони № 64058316 в кількості 68 300 кг, № 56060130 в кількості 68 900 кг по накладній № 48328306 від 30.03.2020; у вагони № 64054646 в кількості 69 000 кг, № 60033255 в кількості 68 900 кг, № 53560769 в кількості 68 300 кг, № 56170673 в кількості 69 000 кг по накладній № 48341226 від 31.03.2020; у вагон № 56270929 в кількості 68 400 кг по накладній № 48321046 від 29.03.2020 та передало вказаний вантаж для перевезення залізниці. Згідно з накладними - навантаження вище рівня бортів, вантаж марковано двома повздовжніми борознами.

16. З накладних № 53547972, № 53695854, № 48177018, № 48192629, № 48273916, № 48251854, № 48328306, № 48341226, № 48321046 вбачається, що залізниця прийняла у ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Добротвір Львівської залізниці одержувачу АТ "ДТЕК Західенерго" ВП "Добротворська ТЕС".

17. На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці був складений комерційний акт № 450003/20 від 03.02.2020, згідно з яким при контрольному переважуванні вагона № 60729241 на 150-тонних справних вагонних вагах виявилось: вага брутто - 86 300 кг, тара за документом - 23 000 кг, вага нетто - 63 300 кг, що менше ваги, вказаної у вантажному документі, на 5 600 кг. Над 1-7 люками ліворуч виявлене поглиблення вантажу довжиною 1 050 см, шириною 120-130 см, глибиною 30-60 см. У місці поглиблення маркування порушене. У технічному відношенні вагон справний. Люки закриті. Течі вантажу немає.

18. На станції Покровськ Донецької залізниці був складений комерційний акт № 482004/54 від 13.02.2020, згідно з яким при контрольному переважуванні вагона № 63937551 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось: фактична маса брутто - 91 350 кг, тара з ПД - 23 600 кг, нетто - 67 750 кг, що менше вантажного документа на 1 250 кг. Маркування порушене, над 1-6 люками ліворуч виявлене поглиблення вантажу розміром 900 см x 80 см x 50 см - 60 см. Вагон у технічному стані справний. Люки закриті. Течі вантажу немає. На станції призначення в розділі Є була зроблена відмітка про те, що різниці проти цього акта не виявлено. До номеру акта доданий індекс /4.

19. На станції Добротвір Львівської залізниці були складені комерційні акти № 371009/2 від 22.03.2020, № 371009/3 від 24.03.2020, № 371009/4 від 29.03.2020, № 371009/5, № 371009/6, № 371009/7 від 31.03.2020.

20. Згідно з комерційним актом № 371009/2 при контрольному переважуванні вагона № 56916588 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось: брутто - 88 050 кг, тара - 22 200 кг, нетто - 65 850 кг, що менше вантажного документа на 2 450 кг. Маркування порушене, над 1-2 люками виявлене поглиблення ліворуч розмірами 300 см x 100 см x 50 см, над 7 люком ліворуч - 150 см x 180 см x 50 см, над 7 люком праворуч - 80 см x 80 см x 40 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

21. Згідно з комерційним актом № 371009/3 при контрольному переважуванні вагона № 58939315 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 90 650 кг, тара - 23 600 кг, нетто - 67 050 кг, що менше вантажного документа на 1 350 кг. Маркування порушене, над 1-7 люками виявлене поглиблення розмірами 1 050 см х 50см - 200 см х 10 см - 50 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

22. Згідно з комерційним актом № 371009/4 при контрольному переважуванні вагона № 62313473 на справних 150-тонних тензометричних вагах виявилось: брутто - 84 000 кг, тара - 23 600 кг, нетто - 60 400 кг, що менше вантажного документа на 8 000 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення розмірами 1 050 см x 120 см - 130 см x 30см - 40 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

23. Згідно з комерційним актом № 371009/5 при контрольному переважуванні вагона № 60457405 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 89 000 кг, тара - 23 400 кг, нетто - 65 600 кг, що менше вантажного документа на 2 900 кг. Над 3-7 люками виявлене поглиблення розмірами 700 см x 100 см - 130 см x 60см - 80 см, маркування відсутнє. Над 7 люком скіс до торця - 100 см x 280 см x 100 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

24. Згідно з комерційним актом № 371009/6 при контрольному переважуванні вагона № 53529376 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 88 200 кг, тара - 22 400 кг, нетто - 65 800 кг, що менше вантажного документа на 1 800 кг. Над 6-7 люками виявлене поглиблення розмірами 300 см x 130 см x 100 см, над 7 люком - 100 см x 280 см x 60 см, маркування порушене. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

25. Згідно з комерційним актом № 371009/7 при контрольному переважуванні вагона № 63523310 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 90 100 кг, тара - 23 800 кг, нетто - 66 300 кг, що менше вантажного документа на 1 700 кг. Порушено маркування над 3-7 люками зліва 750 см x 60 см - 180 см x 50см - 70 см, над 1 люком ліворуч близько 100 см x 60 см x 40 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

26. На станції Покровськ Донецької залізниці були складені комерційні акти № 482004/133 від 29.03.2020, № 482004/135, № 482004/137 від 31.03.2020.

27. Згідно з комерційним актом № 482004/133 при контрольному переважуванні вагону № 64053275 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось: фактична маса брутто - 89 400 кг, тара вагона з ПД - 23 600 кг, нетто - 65 800 кг, що менше вантажного документа на 2 500 кг. Над 1-4 люками виявлене поглиблення розміром біля 600 см х 80 см х 20 см - 40 см, над 5-7 люками - 450 см х 100 см 60-70 см. Маркування в місці поглиблення відсутнє. Люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному відношенні справний. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що різниці проти цього акта не виявлено. До номеру акта доданий індекс /6.

28. Згідно з комерційним актом № 482004/135 при контрольному переважуванні вагону № 64058316 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось: фактична маса брутто - 86 550 кг, тара вагона з ПД - 23 600 кг, нетто - 62 950 кг, що менше вантажного документа на 5 350 кг. Маркування порушене. Над 1-7 люками зліва поглиблення розміром біля 1 050 см х 80 см - 120 см х 20-40 см. Люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному відношенні справний. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що різниці проти цього акта не виявлено. До номеру акта доданий індекс /7.

29. Згідно з комерційним актом № 482004/137 при контрольному переважуванні вагону № 56060130 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось: фактична маса брутто - 90 950 кг, тара вагона з ПД - 23 500 кг, нетто - 67 450 кг, що менше вантажного документа на 1 450 кг. Маркування порушене. Зліва над 1-2 люками виявлене поглиблення розміром біля 200 см x 50 см - 70 см x 40 см, над 7 люком - біля 150 см x 180 см x 30 см-50 см. Люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон в технічному відношенні справний. На станції призначення в розділі Є зроблена відмітка, що різниці проти цього акта не виявлено. До номеру акта доданий індекс /8.

30. На станції Знаменка Одеської залізниці був складений комерційний акт № 410006/32 від 04.04.2020 року, згідно з яким при контрольному переважуванні на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах: вагона № 64054646 - виявилось: брутто - 89 150 кг, тара з док. - 23 600 кг, нетто - 65 550 кг, що менше вантажного документа на 3 450 кг. Над 1-7 люками виявлене поглиблення вантажу довжиною 10 500 мм, шириною 1 000 мм, глибиною 600 мм; вагона № 60033255 - виявилось: брутто - 84 100 кг, тара з док. - 23 700 кг, нетто - 60 400 кг, що менше вантажного документа на 8 500 кг. Над 1-3 люками виявлене поглиблення вантажу довжиною 3 000 мм, шириною 1 500 мм, глибиною 500 мм, над 4-7 люками виявлене поглиблення вантажу довжиною 4 500 мм, шириною 1 500 мм, глибиною 800 мм. Просипання вантажу немає. У місцях виїмок маркування відсутнє. Люки щільно закриті. На станції призначення в розділі Є була зроблена відмітка про те, що різниці проти цього акта не виявлено. До номеру акта доданий індекс /9.

31. На станції Добротвір Львівської залізниці були складені комерційні акти № 371009/8 від 05.04.2020, № 371009/9, № 371009/10 від 07.04.2020.

32. Згідно з комерційним актом № 371009/9 при контрольному переважуванні вагона № 53560769 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 88 000 кг, тара - 23 100 кг, нетто - 64 900 кг, що менше вантажного документа на 3 400 кг. Порушено маркування, над 1-4 люками виявлене поглиблення розміром 600 х 80 х 40 см, над 6-7 люками виявлене поглиблення розміром 300 х 80 х 40 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

33. Згідно з комерційним актом № 371009/10 при контрольному переважуванні вагона № 56170673 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 90 200 кг, тара - 23 800 кг, нетто - 66 400 кг, що менше вантажного документа на 2 600 кг. Порушене маркування, над 1-7 люками виявлене поглиблення на всю довжину вагона шириною 80 см, глибиною 20-40 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

34. Згідно з комерційним актом № 371009/8 при контрольному переважуванні вагона № 56270929 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось: брутто - 89 100 кг, тара - 22 700 кг, нетто - 66 400 кг, що менше вантажного документа на 2 000 кг. Порушене маркування, над 1-3 люками виявлене поглиблення зліва розміром біля 450 см x 100 см x 80 см, над 5-7 люками зліва - розміром 400 см x 100 см x 100 см. Слідів просипання вантажу на станційних коліях не виявлено. Вагон у технічному стані виявився справним.

35. Як зазначив позивач у розрахунках, вартість недостачі вантажу, яка була розрахована позивачем з урахуванням природної втрати (1%), становить 75 386,49 грн.

36. Таким чином, звертаючись з даним позовом до місцевого господарського суду, позивач просив стягнути з відповідача збитки, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 75 386,49 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

37. Статями 11, 629 ЦК України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

38. Приписами ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

39. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

40. За змістом ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

41. Стаття 224 ГК України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

42. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

43. Частиною 5 статті 307 ГК України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

44. Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

45. Статтею 3 Статуту передбачено, що дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування.

46. У статті 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

47. Укладення договору перевезення вантажу шляхом складення транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 ГК України.

48. Частиною другою статті 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

49. Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (ст. 105 Статуту).

50. Положеннями статті 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

51. Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів (далі - Правила).

52. Відповідно до ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

53. Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Так, залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

54. Як вбачається з матеріалів справи, складені комерційні акти № 450003/20 від 03.02.2020, № 482004/54 від 13.02.2020, № 371009/2 від 22.03.2020, № 371009/3 від 24.03.2020, № 371009/4 від 29.03.2020, № 371009/5 від 31.03.2020, № 371009/6 від 31.03.2020, № 371009/7 від 31.03.2020, № 482004/133 від 29.03.2020, № 482004/135 від 31.03.2020, № 482004/137 від 31.03.2020, № 410006/32 від 04.04.2020, № 371009/9 від 07.04.2020, № 371009/10 від 07.04.2020, № 371009/8 від 05.04.2020 за своїми формами та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнаються судом належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності масі, зазначеній у накладних № 53547972 від 30.01.2020, № 53695854 від 12.02.2020, № 48177018 від 19.03.2020, № 48192629 від 20.03.2020, № 48273916 від 26.03.2020, № 48251854 від 24.03.2020, № 48328306 від 30.03.2020, № 48341226 від 31.03.2020, № 48321046 від 29.03.2020.

55. Водночас, будь-які зауваження щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які їх підписали, а також факти їх опротестування з боку сторін у матеріалах справи відсутні.

56. Отже відповідач, враховуючи обставини, які встановлені ним самим у комерційних актах, не спростував подані позивачем докази на підтвердження завдання збитків у зв`язку з частковою втратою вантажу, що сталася з вини перевізника.

57. Крім того, АТ "Укрзалізниця" не надало жодних доказів на підтвердження того, що недостача прийнятого залізницею без зауважень до перевезення вантажу виникла з незалежних від неї причин.

58. З урахуванням вищевикладеного, відповідач повинен відшкодувати позивачу збитки, завдані незбереженням вантажу під час його перевезення.

59. Частиною третьою статті 314 ГК України встановлено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

60. Статтею 113 Статуту визначено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

61. Приписами ст. 114 Статуту передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

62. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

63. На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано довідки № 99-02 від 17.02.2020, № б/н від б/д, № 55/04 від 16.04.2020, № 60-04 від 16.04.2020, № б/н від 15.05.2020, № 57-04 від 16.04.2020, № б/н від 05.06.2020 про вартість вугільної продукції, які складені ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", підписані директором та начальником відділу планування та інвестицій ТОВ "ЦЗФ "Курахівська", скріплені печаткою підприємства, що узгоджується зі ст. 115 Статуту залізниць України.

64. Враховуючи приписи ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, ст.ст. 114, 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

65. Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

66. Таким чином, надані позивачем довідки є доказами понесених збитків, адже положення ст. 115 Статуту залізниць України не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу, а відтак такі обставини мають бути встановлені судом за допомогою належних та допустимих доказів, зокрема, на підставі довідок про вартість вугільної продукції, які складені відправником вантажу згідно з договором № 608-ПУ-ПТП від 28.12.2017 на підтвердження вартості відправленого вантажу.

67. Разом з тим, згідно з договором № 608-ПУ-ПТП від 28.12.2017, укладеним між ТОВ "ЦЗФ "Курахівська" як виконавцем та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" як замовником, вантажовідправник (виконавець) не зобов`язаний оплачувати прийняте ним вугілля (концентрат), оскільки предметом договору є надання виконавцем (позивачем) замовнику послуг зі збагачення вугілля, а не його купівля-продаж.

68. Позивач у цій справі не є власником втраченого майна, а виступає виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником, права на подання позову йому були передані отримувачем вугілля, у зв`язку з чим вартість вантажу, яка є базою для вирахування суми збитків, які підлягають відшкодуванню перевізником, доведена позивачем належними та допустимими доказами у справі, внаслідок чого заперечення відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 10.08.2018 у справі № 910/22324/16 та від 16.10.2019 у справі № 910/16904/18.

69. Частиною другою статті 114 Статуту визначено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

70. Відповідно до ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила видачі вантажів), вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

71. З урахуванням п. 27 Правил видачі вантажів, враховуючи, що втраченим вантажем було мінеральне паливо - вугілля кам`яне марки г-газовий, вологість 0 %, норма природних втрат застосовується у розмірі 1 % від маси вантажу.

72. Перевіривши наданий позивачем розрахунок збитків (вартості недостачі вантажу), колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що розрахунок є вірним.

73. Відтак, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків у розмірі 75 386,49 грн.

74. Щодо твердження скаржника про пропуск позивачем позовної давності (6 місяців), слід зазначити таке.

75. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

76. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

77. Частиною третьою статті 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

78. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 315 ГК України до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді. Для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

79. Відповідно до ст. 136 Статуту залізниць України позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

80. Згідно зі ст. 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців.

Зазначені терміни обчислюються:

а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу;

б) через 30 діб з дня закінчення терміну доставки - для претензій про відшкодування за втрату вантажу;

в) через 2 місяці з дня прийому вантажу до перевезення - для претензій про відшкодування за втрату вантажу, що виникли з приводу перевезень у прямому змішаному сполученні;

г) через 10 діб після закінчення терміну доставки багажу чи вантажобагажу - для претензій про відшкодування за втрату багажу чи вантажобагажу;

д) від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу;

е) після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для оплати штрафу, - для претензій про стягнення штрафу за невиконання плану перевезень;

ж) з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії, - в усіх інших випадках.

81. Статті 134, 136 Статуту є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу.

Приписи ст.ст. 134, 136 Статуту підлягають застосуванню у системному зв`язку з положенням ст. 315 ГК України і таким чином, що позовна давність починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на претензію.

Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності, в розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 ГК України) незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

За таких обставин, шестимісячний термін для пред`явлення даного позову до залізниці має обраховуватись упродовж 6 місяців, після спливу 6-місячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та 3-місячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, що узгоджується з положеннями ст. 315 ГК України та ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України, оскільки визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Судом встановлено відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією про відшкодування вартості нестачі спірного вантажу, що у даному випадку не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки, як зазначено вище, визначений законом строк, в межах якого особа має право звернутися з позовом до суду, не може поглинатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04.03.2020 у справі № 905/487/19.

82. Враховуючи вищенаведене, з огляду на дати спірних комерційних актів, позивач звернувся з позовом до суду в межах позовної давності.

83. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

84. Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

85. За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

86. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що відповідачем (скаржником) зроблено не було.

87. Таким чином, беручи до уваги факт втрати частини вантажу та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

88. Твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20, та в даному випадку скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства на спростування висновків суду першої інстанції.

89. Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини першої статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

90. З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

91. У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

92. За таких обставин, аргументи скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на ухвалення рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

93. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

94. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

95. Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхилені колегією суддів апеляційної інстанції як такі, що є необґрунтованими та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати

96. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.12.2020 у справі № 910/13824/20.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.04.2021

(у зв`язку з перебуванням на лікарняному головуючого судді Демидової А.М. - з 05.04.2021 по 14.04.2021 включно, судді Владимиренко С.В. - з 22.03.2021 по 14.04.2021 включно, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день після виходу головуючого судді Демидової А.М., судді Владимиренко С.В. з лікарняного - 15.04.2021)

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська