ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокуСправа № 912/4/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б, за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи №912/4/21

за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури, 25006, м.Кропивницький, вул. Є.Чикаленка, 11 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), 50103, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92

до відповідача Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради , 25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16

про стягнення 350 924,31 грн

за участю представників:

від прокуратури - Володіна А.Г., посвідчення № 058745 від 17.12.20;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Комунального підприємства "Теплоенергетик" про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) в сумі 344 308,71 грн; збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Грузька за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 5 795,90 грн; збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Сугоклея за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 819,70 грн, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення Комунальним підприємством "Теплоенергетик" законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, внаслідок здійснення самовільного водозабору з Обознівської ділянки Кіровоградського родовища без спеціального дозволу на користування надрами за період з 01.09.2019 по 31.01.2020 та наднормативного скиду забруднюючих речовин із зворотними водами у водні об`єкти р. Грузька та р. Сугоклея без дозволу на спеціальне водокористування за період з 27.10.2019 по 01.01.2020.

Ухвалою від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/4/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.01.2021 о 12:00 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 28.01.2021 відкладено підготовче засідання у справі №912/4/21 на 18.02.2021 о 12:00 год.

28.01.2021, в межах строку, встановленого ухвалою суду від 11.01.2021, Комунальним підприємством "Теплоенергетик" подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить залишити позовну заяву Керівника Кіровоградської місцевої прокуратури без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. Так відповідно до листа Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області від 22.09.2020 №14-0/2792, позивач мотивує необхідність звернення до суду Кіровоградською місцевою прокуратурою з позовом про відшкодування завданих державі збитків саме недостатністю фінансування щодо витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Проте, за твердженням відповідача, відсутність відповідного фінансування Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області щодо сплати судового збору є лише технічною і неможливою причиною подати відповідну позовну заяву. Даний факт не може вважатися випадком, коли компетентний орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист інтересів держави. Крім того, відповідач зазначає, що керівником Кіровоградської місцевої прокуратури не надано доказів невжиття саме Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) як окремою юридичною особою жодних заходів із захисту інтересів держави.

03.02.2021 прокурором подано відповідь на відзив. Прокурор зазначає, що при поданні позовної заяви ним обґрунтовано неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу, як органом, який на час звернення до суду повинен здійснювати відповідні функції у сфері охорони довкілля. При цьому, Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області не вжила і не планувала вживати заходів до стягнення збитків, про що вона повідомила прокуратуру відповідним листом.

Протокольною ухвалою від 18.02.2021, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву в підготовчому засіданні по розгляду справи № 912/4/21 до 25.02.2021 на 15:30 год.

19.02.2021 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) надані до суду пояснення, відповідно до яких позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 25.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження у справі №912/4/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.03.2021 о 12:00 год.

24.03.2021 Прокурором подано до суду клопотання про заміну учасника справи Кіровоградської місцевої прокуратури на процесуального правонаступника - Кропивницьку окружну прокуратуру.

Ухвалою від 24.03.2021 замінено у справі №912/4/21 - Кіровоградську місцеву прокуратуру та залучено до участі у справі її правонаступника - Кропивницьку окружну прокуратуру (вул. Є. Чикаленка, 11, м. Кропивницький, 28000). Крім того, даною ухвалою в судовому засіданні оголошено перерву до 08.04.2021 о 15:30 год.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні 08.04.2021 не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про місце, дату та час засідання суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 08.04.2021 Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 08.04.2021 господарським судом досліджено докази у справі.

Господарський суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, встановив наступні обставини.

Щодо підстав прокурора для звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду).

Відповідні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/19, які відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України суд враховує при виборі і застосуванні норми права у спірних правовідносинах.

Матеріалами справи підтверджується, що Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області 22.09.2020 звернулася з листом №14-0/2792 до Прокуратури Кіровоградської області щодо вжиття заходів представницького характеру, оскільки інспекція не мала наміру самостійно звертатися за захистом державних інтересів до суду у зв`язку з недостатнім фінансуванням та відсутністю у Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області коштів для сплати судового збору, що підтверджується довідкою позивача № 5 від 22.09.2020.

Кіровоградською місцевою прокуратурою направлялися на адресу Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області листи в порядку, встановленому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" від 16.09.2020 за №12.31-78-7873вих-20 та від 08.10.2020 за №12.31-78-8418вих-20 щодо підготовки позову в інтересах Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області.

На виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Кіровоградською місцевою прокуратурою при поданні позовної заяви обґрунтовано неналежне, на її думку, здійснення захисту інтересів держави Державною екологічною службою у Кіровоградській області, яка не вжила і не планувала вживати заходів до стягнення збитків, про що вона повідомила прокуратуру відповідним листом (тобто навів підставу для представництва інтересів держави).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначила, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Матеріалами справи підтверджується, що Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області самостійно звернулася до Прокуратури Кіровоградської області для вжиття заходів представницького характеру, повідомила про неможливість самостійно звернути за захистом державних інтересів до суду у зв`язку з недостатнім фінансуванням та відсутністю коштів для сплати судового збору, на підтвердження чого надала довідку № 5 від 22.09.2020. Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач не має наміру (через відсутність коштів на сплату судового збору) звертатися з позовом до суду про стягнення з Комунального підприємства "Теплоенергетик" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) 350 924,3125 грн збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу.

Враховуючи викладене, господарський суд відхиляє твердження відповідача про ненаведення прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді та, відповідно, не вбачає підстав для залишення позовної заяви Кіровоградської місцевої прокуратури без розгляду.

Суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 №802 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції" ліквідовано Державну екологічну інспекцію у Кіровоградській області, Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області та створено Державну екологічну інспекцію Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Відповідно до пункту 1.1.3 наказу Державної екологічної інспекції України № 501 від 22.12.2020 справи Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області передано до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Пунктом 3 наказу Державної екологічної інспекції України № 503 від 22.12.2020 повноваження Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області та Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області по здійсненню державного нагляду (контролю) у природоохоронній сфері на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей припинено.

Відповідно до пункту 4 наказу Державної екологічної інспекції України № 503 від 22.12.2020 з 23.12.2020 розпочала здійснювати відповідні повноваження Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

У зв`язку з тим, що до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) повністю перейшли функції Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області та Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області по здійсненню державного нагляду (контролю) у природоохоронній сфері на території Дніпропетровської та Кіровоградської областей, то Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) є правонаступником Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області та Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 30.12.2020 у справі № 805/4361/17-а.

Розглянувши матеріали справи заслухавши та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області у період з 06.02.2020 по 12.02.2020 відповідно до наказу № 129 від 05.02.2020 та направлення № 87/20 від 05.02.2020 проведено позапланову перевірку державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів в діяльності Комунального підприємства "Теплоенергетик" (а.с. 23, 24).

За результатами перевірки Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області складено акт № 07/14-19 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, відповідно до якого було встановлено (а.с. 25-32), що на КП "Теплоенергетик" здійснюється водозабір з Обознівської ділянки Кіровоградського родовища без Спеціального дозволу на користування надрами, тобто самовільний водозабір. За відсутності вказаного дозволу, відповідно до Журналу обліку водозабору в період з 01.09.2019 по 31.01.2020 підприємством піднято 213 366 куб.м. води, що є порушенням ст. 19 Кодексу України про надра.

Крім того, вказаною перевіркою також встановлено, що на КП "Теплоенергетик" в період з 27.10.2019 по 01.01.2020 відповідач здійснював скид стічних вод без дозволу на спеціальне водокористування та нормативів ГДС забруднюючих речовин в річку Грузька та річку Сугоклея (а.с. 30 з обороту), що є порушенням ст.ст. 48, 70, 110 Водного кодексу України.

Вказаний акт підписано директором відповідача без зауважень.

12.02.2020 Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 200391 від 12.02.2020 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 200391, відповідно до якої притягнуто директора КП "Теплоенергетик" ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі статті 47 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн (а.с.42-43).

Директором КП "Теплоенергетик" штраф сплачено 14.02.2020, що підтверджується платіжним дорученням №183 від 14.02.2020 на суму 510,00 грн (а.с. 44).

До того ж, Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №200381 від 12.02.2020 винесено постанову № 200381 від 12.02.2020 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої притягнуто в.о. начальника дільниці водопостачання та водовідведення КП "Теплоенергетик" ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, на підставі статті 48 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 70, 110 Водного кодексу України, у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн (а.с. 47-48).

Штраф сплачено 14.02.2020, що підтверджується платіжним дорученням №186 від 14.02.2020 на суму 136,00 грн (а.с. 44).

Державною екологічно інспекцією у Кіровоградській області 13.02.2020 КП "Теплоенергетик" винесено припис №14, в якому зокрема, приписано отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (п. 8 Припису) та розробити дієві та ефективні заходи, щодо покращення скидів зворотних (стічних) вод в річку Грузька та річку Сугоклея (а.с. 41).

Вказаний припис прийнято до виконання відповідачем, що підтверджується підписом директора КП "Теплоенергетик".

На підставі матеріалів перевірки та Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Кіровоградської області, здійснено:

- розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних Комунальним підприємством "Теплоенергетик", внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) у період з 01.09.2019 по 31.01.2020, згідно якого збитки заподіяні державі становлять 344 308,71 грн (розрахунок здійснено на підставі формули 23 Методики № 389) (а.с. 46);

- розрахунок розміру збитків, заподіяних р. Грузька та р. Сугоклея внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами без наявності дозволу на спеціальне водокористування в період з 27.10.2019 по 01.01.2019 (а.с. 52-54), згідно якого збитки заподіяні державі становлять 6 615,60 грн, а саме 5 795,90 грн (р. Грузька) та 819,70 грн (р. Сугоклея (розрахунок здійснено на підставі формули 17 Методики № 389).

Згідно вказаних розрахунків загальний розмір збитків становить 350 924,31 грн.

Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області було пред`явлено Комунальному підприємству "Теплоенергетик":

- претензію від 19.02.2020 14-8/552 про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами) у період з 01.09.2019 по 31.01.2020 на суму 344 308,71 грн (а.с. 45);

- претензію від 19.02.2020 № 14-8/551 про відшкодування збитків, заподіяних державі КП "Телоенергетик" внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Грузька та р. Сугоклея без наявності дозволу на спеціальне водокористування в період з 27.10.2019 по 01.01.2020 на суму 6615,60 грн (а.с. 50-51).

Вказані претензії отримано відповідачем та залишено ним без відповіді та задоволення.

У зв`язку із несплатою відповідачем збитків у загальній сумі 350 924,31 грн позивач звернувся із даним позовом до господарського суду.

Відповідно до приписів частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (стаття 16 Конституції України).

Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Водним кодексом України передбачено, що всі води (водні об`єкти) на території України є національним надбанням народу України, однією з природних основ екологічного розвитку і соціального добробуту.

Статтею 1 Водного кодексу України визначено, що водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів); ліміт скиду забруднюючих речовин - граничний обсяг скиду забруднюючих речовин у поверхневі водні об`єкти, який встановлюється в дозволі на спеціальне водокористування; вода зворотна - вода, що повертається за допомогою технічних споруд і засобів з господарської ланки кругообігу води в його природні ланки у вигляді стічної, шахтної, кар`єрної чи дренажної води.

Відповідно до статті 2 Водного кодексу України завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

В силу вимог статті 19 Водного кодексу України державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Стаття 109 Водного кодексу України передбачає, що спори з питань використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів розглядаються державними органами охорони навколишнього природного середовища, водного господарства, геології, місцевими Радами, судом або третейським судом у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Приписами частини 1 статті 149, статті 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до положень статтей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це збір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (пункт 9 частини 1 статті 44 Водного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу України про надра - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Згідно зі статтею 21 Кодексу України про надра - надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 куб.м на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 куб.м. на добу, мають право суб`єкти господарювання, які є землевласниками або землекористувачами, лише для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №908/999/17.

Як вбачається з Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.73) Основними видами діяльності КП "Теплоенергетик" є: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний); трубопровідний транспорт; виробництво електроенергії; забір, очищення та постачання пари; каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Дане свідчить про те, що використання води на виробничі цілі (спеціальне водокористування), пов`язане безпосередньо із технологічним забезпеченням виробництва, а не лише господарсько-побутових потреб. Отже, до спірних правовідносин у даній справі приписи ст. 23 Кодексу України про надра застосуванню не підлягають.

Комунальне підприємство "Теплоенергетик" здійснюючи водозабір з Обознівської ділянки Кіровоградського родовища зобов`язано було отримати дозвіл на користування надрами.

Суд враховує, що КП "Теплоенергетик" отримано Спеціальний дозвіл на користування надрами, реєстраційний номер 3091 від 11.08.2003, виданий на видобування підземних прісних вод з Обознівської ділянки Кіровоградського родовища. Термін дії ліцензії 15 років (а.с.65-66) .

Отже, починаючи з 12.08.2018 відповідачем здійснюється водозабір без Спеціального дозволу на користування надрами.

За відсутності вказаного дозволу, відповідно до довідки КП "Теплоенергетик" від 11.02.2020 №09-317/11 від 11.02.2020 в період з 01.09.20219 по 01.02.2020 зі свердловин підприємством піднято 213 366 куб. м. питної води (а.с. 64).

Судом взято також до уваги, що порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства зафіксовані в Акті перевірки, який є належним доказом такого порушення.

Доказів скасування чи оспорювання відповідачем акта перевірки № 07/14-19 від 12.02.2020 складеного Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, матеріали справи не містять, що свідчить про погодження відповідача в особі його керівника із фактом зафіксованих в Акті порушень.

Враховуючи фактичні обставини справи, господарський суд вважає, що позивачем належним чином доведено наявність неправомірності поведінки відповідача.

Виходячи з наведеного вище, керуючись приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає акт № 07/14-19 від 12.02.2020 в якості належного та допустимого доказу порушення Комунальним підприємством "Теплоенергетик" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища шляхом, у тому числі здійснення у період з 01.09.2019 по 31.01.2020 самовільного забору води без спеціального дозволу на користування надрами.

Таким чином, у зв`язку з тим, що в період з 01.09.2019 по 31.01.2020 дозвіл на спеціальне водокористування у відповідача був відсутній, позивач нарахував збитки в розмірі 344 308,71 грн, які просить стягнути.

Як визначено пунктом 6 частини 3 статті 110 Водного кодексу України відповідальність за порушення водного господарства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушення правил спеціального водокористування.

Відповідно до статті 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Згідно приписів статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (надалі - Методика).

Розрахунок збитків здійснено згідно формули 23 Методики №389, яка встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема у разі, самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.

Згідно із пунктами 9.1, 9.2 Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), здійснюється за формулою: З сам = 5 х W х Тар (грн.),(23), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води); Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 куб.м, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 куб.м, води, яка входить до складу напоїв, - грн/куб.м). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення. Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що розрахунок розміру відшкодування збитків є належним.

Щодо вимоги про стягнення збитків в розмірі 6 615,60 грн, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Грузька та р. Сугоклея за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, господарський суд зазначає наступне.

Перевіркою Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області встановлено, що в період з 27.10.2019 по 01.01.2020 КП "Теплоенергетик" здійснювався скид забруднюючих речовин із зворотними водами у р. Грузька та р. Сугоклея без дозволу на спеціальне водокористування.

Дане порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства зафіксовано в Акті перевірки від 12.02.2020 №07/14-19, який є належним доказом такого порушення (а.с. 30 з обороту).

Як вбачається з розрахунку розмірів збитків, заподіяних р. Грузька та р. Сугоклея внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами без наявності дозволу на спеціальне водокритсування в період з 27.10.2019 по 01.01.2019, зазначення показників зворотних вод скинутих без дозволу на спеціальне водокористування взято з наданих відомостей КП "Теплоенергетик".

Згідно довідки КП "Теплоенергетик" від 11.02.2020 №09-316/11 скинуто в період з 27.10.2019 по 01.01.2019 у р. Грузька 29 793 кв.м. та у р. Сугоклея 6799 кв.м. зворотних вод (а.с. 63).

При цьому, у р. Грузька було скинуто: азот амонійний - 0,78 мг/ дм3, БСК5 - 16,51 мг/дм3, ХСК - 40,55 мг/дм3, нітрити- 0,78 мг/дм3, нітрати - 22,96 мг/дм3, залізо - 0,12 мг/дм3, кальцій - 86,84 мг/дм3, магній - 48,74 мг/дм3, хлориди - 96,92 мг/дм3, сульфати - 199,94 мг/дм3, фосфати -3,44 мг/дм3, сухий залишок - 868,89 мг/дм3, завислі речовини - 12,94 мг/дм3, СПАР - 0,028 мг/дм3, мідь - 0,018 мг/дм3, цинк - 0,005 мг/дм3.

У р. Сугоклея було скинуто: азот амонійний - 0,33 мг/дм3, БСК5 - 6,75 мг/дм3, ХСК - 20,0 мг/ дм3, нітрити - 0,033 мг/дм3, нітрати - 0,683 мг/дм3, залізо - 0,173 мг/дм3, кальцій - 106,543 мг/дм3, магній - 35,26 мг/дм3, хлориди - 69,28 мг/дм3, сульфати - 203,53 мг/дм3, фосфати - 1,08 мг/дм3, сухий залишок - 854,33 мг/дм3, завислі речовини - 4,67 мг/дм3, СПАР - 0,011 мг/дм3, мідь - 0,015 мг/дм3, цинк - 0,005 мг/дм3.

Концентрації забруднюючих речовин взято з журналів КП "Теплоенергетик" за 2019 рік (а.с. 55-59).

Згідно з Методикою № 389 наднормативним скидом забруднюючих речовин у водний об`єкт є частина маси фактично скинутої речовини у зворотних водах, що перевищує масу речовини, максимально допустиму для відведення за розрахунковий період. При цьому, наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням граничнодопустимого скиду (ГДС) вважаються, зокрема, самовільний скид зворотний вод без дозволу на спеціальне водокористування (п. 2.1. Методики № 389).

Суд враховує, що позивач при розрахунку збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду використав вірну формулу 17, а тому розрахунок розміру відшкодування збитків у цій частині є належним.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Положеннями ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. У відповідності до ч. 1 ст. 69 цього ж Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

В даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, яка виявилась у самовільному заборі води без відповідного дозволу в період з 01.09.2019 по 31.01.2020 та у наднормативному скиді забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами за період з 27.10.2019 по 01.01.2019; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, адже шкода виступає об`єктивним наслідком поведінки відповідача через недотримання вимог природоохоронного законодавства; самої шкоди; вина полягає в недотриманні вимог природоохоронного законодавства.

Відповідач під час розгляду справи відсутність своєї вини належними доказами не спростував.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу у загальному розмірі 350 924,31 грн.

Згідно норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради" (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16, ідентифікаційний код 24153576) на користь, держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного користування надрами (підземними водами), в сумі 344 308,71 грн, зарахувавши кошти на ІВАN: UА0011481, отримувач: УК у Кіров.р-ні/отг Катеринівка/24062100, код отримувача: 38036997, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 24062100.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради" (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16, ідентифікаційний код 24153576) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Грузька за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 5 795,90 грн, зарахувавши кошти на ІВАN: UА0011481, отримувач: УК у Кіров.р-ні/отг Катеринівка/24062100, код отримувача: 38036997, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 24062100.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради" (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16, ідентифікаційний код 24153576) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами в р. Сугоклея за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, в сумі 819, 70 грн, зарахувавши кошти на ІВАN: UА0022475, отримувач: УК у Кіров.р-ні/отг с.Соколівське/24062100, код отримувача: 38036997, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 24062100.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради" (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16, ідентифікаційний код 24153576) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. В.Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025, МФО 820172, р/р UА0004600 в ДКСУ в м. Київ, код класифікації видатків бюджет - 2800) судовий збір у сумі 5 263,86 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (електронною поштою: ), Кропивницькій окружній прокуратурі (електронною поштою: ), Державній екологічній інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Комунальному підприємству "Теплоенергетик" (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, 23/16).

Повне рішення складено 19.04.2021.

Суддя Г.Б. Поліщук