ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" квітня 2021 р.

м. Черкаси справа № 925/194/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Дяченко Т.В., за участю представників: позивача - Молчанов П.В., адвокат; відповідача - Чакалов Р.К., адвокат, треті особи не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Фізичної особи підприємця Буднік Юлії Сергіївни адвоката Чакалова Р.К. про розподіл судових витрат у справі за позовом Громадської спілки Українська ліга авторських та суміжних прав до Фізичної особи - підприємця Буднік Юлії Сергіївни, за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Маркет Мюзік Україна та Приватної організації Українська ліга авторських і суміжних прав про стягнення 208650,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 208650,00 гривень збитків завданих в результаті порушення зобов`язання у сфері авторських та суміжних прав.

Ухвалою суду від 09 березня 2021 року Господарський суд Черкаської області закрив провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову.

17 березня 2021 представник відповідача - Фізичної особи підприємця Буднік Юлії Сергіївни адвокат Чакалов Р.К. подав до суду заяву, в якій посилаючись на ст.129 ГПК України просив суд здійснити на його користь розподіл судових витрат, понесених відповідачем

на професійну правничу допомогу в розмірі 75000 грн.

Заява обґрунтована тим, що 04.03.2020 між ФОП Буднік Ю.С. та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Лойєрз Бразерз» був укладений Договір про надання правової допомоги (далі - Договір) та Додаткова угода №1 до Договору і адвокатом Чакаловим Р.К. надавалась правнича допомога відповідачу у цій справі.

Відповідач зазначив, що загальна вартість правничої допомоги по даній справі склала - 75 000,00 грн. (5000,00 грн. (1 година роботи адвоката) * 15 годин (кількість годин витрачених за надання правничої допомоги) = 75 000,00 грн.).

09.03.2021 між ФОП Буднік Ю.С. та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Лойєрз Бразерз» був підписаний Акт здачі-приймання наданих послуг № 5, в якому сторони погодили вартість гонорару за надання правничої допомоги в розмірі 75 000,00 грн.

Відповідач посилаючись на норми ст.ст.126, 129, 130 ГПК України та враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, а також прийняття судом рішення про закриття провадження у справі, вважає, що визначений розмір витрат на послуги адвоката є співмірним, реальним, та таким, що відповідає критеріям розумності і не суперечить принципу розподілу витрат.

Ухвалою суду від 05 квітня 2021 року заяву про розподіл судових витрат прийнято до розгляду і призначено судове засідання з її розгляду на 12 год. 30 хв. 15 квітня 2021р.

05.04.2021 від позивача до суду надійшло письмове заперечення на заяву відповідача щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, в якому позивач зазначив, що заява відповідача не відповідає приписам процесуального закону щодо правил її подання посилаючись на висновки Верховного Суду.

Представник заявника (відповідача) просив суд заяву про розподіл судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу в розмірі 75000 грн задовольнити повністю посилаючись на підстави, викладені у цій заяві.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши заяву про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 75 000 грн., приходить до наступного.

За приписами ч.4 п.2 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За результатами розгляду справи в позові не відмовлено.

За правилами ч.5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Доказів підтвердження саме необґрунтованості дій позивача щодо звернення до суду відповідачем не подано.

Суд враховує, що саме по собі право на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу не є безумовним. Більше того, правила компенсації таких витрат передбачені ч.5 ст.130 ГПК України, відповідно до якої такі витрати мають бути по перше, здійснені (тобто фактичні, а не ті, які сторона лише планує понести), а по друге, має бути доведено, що вони виникли в наслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №756/2114/17.

Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р., у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Щодо висновків Верховного Суду, на які посилається у заяві відповідач, то суд вважає їх такими, що не відображають їх дійсну суть, оскільки для застосування приписів ст. 129 і ст. 130 ГПК України також є правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду щодо застосування саме ст.130 ГПК України і компенсації витрат щодо професійну правничу допомогу в наслідок закриття провадження у справі (від 12.08.2020 справа № 922/3422/18; від 18.06.2019 справа № 922/3787/17; від 09.07.2019 справа № 922/592/17).

У цих висновках зазначено як до дотримання вимог щодо подання заяви саме за правилами ч.8 ст.129 ГПК України, так і про що такі витрати мають бути саме реальними. Тобто, фактично понесеними в обґрунтування їх понесення має бути підтверджено саме в наслідок необґрунтованих чи неправомірних дій з боку сторони позивача.

Проте, жодного із цих критеріїв процесуального закону ні заява відповідача, ні матеріали справи не містять переліку необґрунтованих дій позивача, внаслідок яких закрито провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що заява відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі № 925/194/20 щодо стягнення з Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» на користь Фізичної особи-підприємця Буднік Юлії Сергіївни судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 75 000,00 грн. задоволенню не підлягає, оскільки заявником не доведено належними і допустимими доказами понесені ним витрати саме у розумінні положень ГПК України.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 123, 126, 129, 221, 234, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника Фізичної особи підприємця Буднік Юлії Сергіївни адвоката Чакалова Р.К. про стягнення з Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 75000 грн. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя К.І. Довгань