УХВАЛА

м. Київ

19.04.2021Справа № 925/372/21

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 925/372/21

за позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про зобов`язання вчинити дії,

без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фонду державного майна України, в якому просить суд:

- визнати незаконними дії Фонду державного майна України щодо припинення повноважень голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" (ідентифікаційний код 22800735, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) Самчука О.Г. та обрання тимчасово виконуючим обов`язки голови правління ПАТ "Черкасиобленерго";

- зобов`язати Фонд державного майна України прийняти рішення про оголошення конкурсного відбору на посаду голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" (ідентифікаційний код 22800735, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285).

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що є акціонером ПАТ "Черкасиобленерго", якому належить на праві власності одна проста бездокументарна акція. Відповідач в порушення законодавчо встановленої процедури намагається без проведення конкурсного відбору призначити керівника Товариства. Такі незаконні дії відповідача неминуче призведуть до зменшення прибутку ПАТ "Черкасиобленерго", що, в свою чергу, призведе до зменшення розміру дивідендів позивача.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову від 19.03.2021 з проханням заборонити загальним зборам ПАТ "Черкасиобленерго" приймати рішення про припинення повноважень голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" Самчука О.Г. та заборонити загальним зборам ПАТ "Черкасиобленерго" приймати рішення про обрання голови (тимчасово виконуючого обов`язки) голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, позивачу доведеться звертатися з окремим позовом до суду з метою оскарження рішень загальних зборів Товариства про обрання тимчасово виконуючого обов`язків Голови правління. В свою чергу, це зумовить понесення позивачем значних матеріальних витрат та займе значний проміжок часу. При цьому, існує ризик того, що призначення без проведення конкурсного відбору дозволить некомпетентній особі обійняти посаду фактично керівника Товариства, що може призвести до катастрофічних матеріальних втрат ПАТ "Черкасиобленерго", що унеможливить відновлення вартості акції та розміру дивідендів позивача до того рівня, що існував до припинення повноважень Голови правління та обрання виконуючого обов`язки Голови правління Товариства.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.03.2021 передано справу №925/372/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання незаконними дій Фонду державного майна України, зобов`язання прийняти рішення, на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідачем у справі визначено Фонд державного майна України, який є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно ч. 5 ст. 30 ГПК України спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Відтак, в контексті даної справи виникає конкуренція виключних підсудностей вирішення спору за правилами ст. 30 ГПК України, яка законодавцем імперативно вирішена на користь застосування правила ч.5 ст. 30 ГПК України.

З огляду на викладене вище, спір, який виник між позивачем та відповідачем, випливає з корпоративних відносин, проте підлягає розгляду за місце знаходженням відповідача, який є центральним органом виконавчої влади.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

При цьому, за змістом п.1 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Згідно приписів ст.ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Мотивуючи подану заяву, позивач посилається на опублікований відповідачем Проект порядку денного загальних зборів ПАТ "Черкасиобленерго", які планується провести 31.03.2021.

Тобто, заява ОСОБА_1 мотивована лише потенційною можливістю проведення загальних зборів, відповідність порядку денного запропонованому проекту, а також прийняття рішення щодо припинення повноважень голови правління ПАТ "Черкасиобленерго" Самчука О.Г. та обрання нового голови або тимчасово виконуючого обов`язки.

Крім того, доводи заявника, що прийняття рішень на загальних зборах ПАТ "Черкасиобленерго" призведе до призначення на посаду керівника товариства некомпетентної особи та в майбутньому призведе до понесення матеріальних втрат Товариством, є лише припущеннями заявника, які необґрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів у майбутньому, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору в сумі 1135,00 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 19.04.2021.

Суддя А.І. Привалов