ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2021 рокуСправа № 912/459/21

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/459/21

за позовом: Фізичної особи-підприємця Швець Романа Юрійовича, АДРЕСА_1

до: Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України, 25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, 2

про стягнення 171 179,16 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Фізична особа-підприємець Швець Роман Юрійович (далі - ФОП Швець Р.Ю., позивач) звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України (далі - ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 171 179,16 грн, з яких: 75 600,00 грн основного боргу, 93 636,00 грн пені, 1 943,16 грн інфляційних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем зобов`язань за договором від 31.03.2017 про надання юридичних послуг в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2021 позовна заява ФОП Швець Р.Ю. залишена без руху для усунення недоліків, допущених при її поданні, а саме: зобов`язано надати належні докази направлення відповідачеві усіх доданих до позовної заяви документів.

19.02.2021 від ФОП Швець Р.Ю. на адресу господарського суду надійшов лист, в якому позивачем повідомлено про усунення недоліків позовної заяви в порядку статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано докази направлення відповідачеві усіх доданих до позовної заяви документів.

Ухвалою від 24.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/459/21 за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; постановлено розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через 30 днів з дня відкриття провадження у справі; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

25.03.2021 суд розпочав розгляд справи по суті.

За правилами ч. 2. ст. 195 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Поштовий конверт з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі від 24.02.2021, направлений на адресу ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2", повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд зазначає, що згідно норм ГПК України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 3 ст. 27).

Частиною ч. 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом сформовано Витяг з ЄДРПОУ щодо відповідача, згідно якого встановлено, що офіційне місцезнаходження ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" відповідає адресі, яка зазначена у позові та за якою надсилалась ухвала суду про відкриття провадження у справі, а саме: м. Кропивницький, проспект Інженерів, 2.

Вказана адреса також зазначена в інших документах, що додані до позову. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншої адреси відповідача.

Таким чином, судом дотримано вимоги ГПК України щодо порядку надсилання ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, з підстав чого відповідач, згідно з положеннями п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.

Окрім того, суд намагався зв`язатись з відповідачем за допомогою телефонних засобів зв`язку по наявним номерам телефонів, однак по відповідним телефонам зв`язок з відповідачем відсутній, про що оформлено відповідну довідку.

Частиною 2 ст. 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу 23.04.2021 без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

31.03.2017 між ФОП Швець Р.Ю. (Виконавець) та ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" (Замовник) укладено договір про надання юридичних послуг (далі - Договір, а.с. 20-22).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг таких видів: підготовка проектів юридичних документів (оформлення звернень, запитів, претензій, клопотань, заяв тощо) з питань діяльності Замовника; юридичні консультації в письмовій формі, які надаються за запитами співробітників Замовника; розробка проектів договорів; представництво інтересів Замовника у відносинах з органами державної влади та управління, іншими юридичними та фізичними особами (участь в переговорах, перевірках тощо); представництво інтересів Замовника при вирішенні спорів у судах всіх юрисдикцій та інстанцій; інформування Замовника про зміни у законодавстві, організація вивчення нормативних актів співробітниками Замовника (спільно з іншими підрозділами Замовника); узагальнення і аналіз результатів розгляду претензій, результатів перевірок, судових справ, практики діяльності Замовника у правовій сфері.

Згідно п.2.2.5 Договору Замовник зобов`язаний сплатити за наданні правові послуги в розмірах та порядку визначених Розділом 3 Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору за послуги, надані Виконавцем згідно п. 1.1. цього Договору, Замовник перераховує на його рахунок суму в розмірі 6 000,00 грн.

Замовник компенсує Виконавцю суму фактичних витрат, пов`язаних з виконанням обов`язків за цим договором, зокрема, витрати на нотаріальне посвідчення документів, оплату державного мита, експертизи, послуги перекладача, витрати по легалізації документів, телефонні переговори та кур`єрські послуги, відправці поштової кореспонденції,

ксерокопіюванню, а також інші витрати, підтверджені відповідними документами, транспортними витратами поза межами населеного пункту м. Кропивницький (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 3.3. Договору, Замовник сплачує суму, встановлену в п. 3.1. даного Договору до 10 числа кожного наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому такі послуги були надані Виконавцем.

Відповідно до п. 5.1. Договору, послуги, надані Виконавцем Замовнику, передаються згідно акта приймання-передачі наданих послуг (додаток № 1), в якому вказуються вид наданих послуг, загальна сума.

Акт приймання-передачі наданих послуг повинен бути підписаний уповноваженими особами Сторін до 10 числа кожного наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому такі послуги були надані Виконавцем (п.5.2. Договору).

Договір вступає в силу з 01.04.2017 і діє протягом одного календарного року з моменту його підписання Сторонами; Договір продовжує свою дію на той самий строк якщо жодна зі сторін за місяць до закінчення строку дії Договору не надішле іншій стороні письмову заяву про припинення цього Договору (розділ 4 Договору).

Відповідно до Додаткової угоди № 04/19 від 18.01.2018 до Договору від 31.03.2017 сторони, шляхом внесли зміни до п. 3.3. Договору про надання юридичних послуг та визначили, що Замовник сплачує суму, встановлену в п. 3.1. даного Договору до 5 числа кожного наступного місяця, що слідує за місяцем, у якому такі послуги були надані Виконавцем (а.с. 24).

Додатковою угодою № 04/57 від 23.07.2019 строк дії Договору від 31.03.2017 про надання юридичних послуг продовжено до 31.12.2020 (а.с. 29).

Договір та Додаткові угоди до нього підписано посадовими особами Сторін та скріплено печатками підприємств.

Між сторонами Договору складено наступні акти здачі-приймання наданих послуг, за змістом яких Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги:

- Акт приймання-передачі від 01.07.2020 на суму 10 800,00 грн;

- Акт приймання-передачі від 31.07.2020 на суму 10 800,00 грн;

- Акт приймання-передачі від 01.09.2020 на суму 10 800,00 грн;

- Акт приймання-передачі від 01.10.2020 на суму 10 800,00 грн (а.с. 32-35).

31.08.2020 між сторонами складено Акт звірки розрахунків, згідно якого станом на 31.08.2020 заборгованість ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" перед ФОП Швець Р.Ю. становить 29 200,00 грн (а.с. 36).

02.02.2021 ФОП Швець Р.Ю. направлено на адресу ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" лист-повідомлення № 161 від 02.02.2021, за змістом якого позивач просить погасити заборгованість в розмірі 75 600,00 грн та сплатити пеню за прострочення оплати (а.с. 37). Крім того, у вказаному листі позивач повідомив про розірвання Договору.

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, з метою захисту своїх прав та законних інтересів позивач звернувся з даним позовом до господарського суду з метою вирішення спору в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом.

За ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є, у тому числі, громадяни України, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України господарський договір є однією з підстав виникнення господарського зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Цивільний кодекс України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (гл. 63 ч. 1 ст. 901).

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ч. 2 ст. 903).

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, є грошовим.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Окрім того, відповідно до частини другої статті 193, статей 216-218, 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором, зокрема, у вигляді сплати пені.

Пенею, відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Частина 4 ст. 231 Господарського кодексу України передбачає право сторін встановлювати у договорі розмір штрафних санкцій.

Згідно з ч. 6 наведеної норми, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", який регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1).

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 2).

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 86).

Мотивована оцінка доводів позивача та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, між сторонами на підставі укладеного Договору про надання юридичних послуг від 31.03.2017 виникли правовідносини, в силу яких ФОП Швець Р.Ю. зобов`язався надати юридичні послуги, а ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" сплатити за надані послуги в розмірі та в порядку, визначених розділом 3 Договору.

З наведеного у позові розрахунку суми основної заборгованості (4 і 5 сторінки позову) слідує, що заборгованість в сумі 75 600,00 грн позивач визначає, як заборгованість по щомісячному нарахуванню суми 10 800,00 грн за період з червня по грудень 2020 року (10800,00 грн х 7).

Зазначена помісячна сума відповідає сумі наданих послуг згідно доданих до позову Актів приймання-здачі наданих послуг по кожному місяцю окремо.

До матеріалів справи надано Акти приймання-передачі наданих послуг, за змістом яких ФОП Швець Р.Ю. надано ДП "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2" послуги за наступний період та в розмірі:

згідно Акта приймання-передачі від 01.07.2020 - за червень 2020 року в сумі 10 800,00 грн;

згідно Акта приймання-передачі від 31.07.2020 - за липень 2020 року в сумі 10 800,00 грн;

згідно Акта приймання-передачі від 01.09.2020 - за серпень 2020 року в сумі 10 800,00 грн;

згідно Акта приймання-передачі від 01.10.2020 - за вересень 2020 року в сумі 10 800,00 грн, а всього на суму 43 200,00 грн (а.с. 34-35).

Таким чином, до суду подано Акти, які підтверджують надання послуг за період з червня по вересень 2020 в загальній сумі 43 200,00 грн, тоді як позивач, згідно розрахунку, просить стягнути послуги, надані ним за період по грудень 2020 року (прострочення по розрахунку визначено з січня 2021 року).

Як вже зазначено, господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 81 ГПК України передбачає, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відтак, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Отже, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто, довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту. Доказування не може мати абстрактне значення та ґрунтуватися на припущеннях, а відповідні обставини, на які посилаються або заперечують сторони, мають бути підтверджені або спростовані поданими ними до суду належними доказами.

Частина 4 ст. 73 ГПК України встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Суд враховує, що за умовами Договору (пункт 5.1.) послуги, надані Виконавцем Замовнику, передаються згідно акта приймання-передачі наданих послуг (додаток № 1), в якому вказуються вид наданих послуг, загальна сума.

Тобто, згідно Договору, надання послуг оформляється відповідними Актами.

Суд констатує відсутність в матеріалах справи актів наданих послуг за періодом їх надання, згідно розрахунку позивача, жовтень-грудень 2020 року.

Також матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б підтверджували фактичне надання позивачем послуг у зазначений період. Клопотання про витребування доказів позивачем не подавалось. Акт звірки взаємних розрахунків, який надає позивач, фіксує заборгованість станом на 31.08.2020, тобто не охоплює весь період, за який, згідно розрахунку, позивач визначає заборгованість. Відсутність відзиву відповідача НЕ є обставиною, яка свідчить про визнання позову.

Також, як слідує з розрахунку позивача, предметом стягнення НЕ є суми, доплата яких передбачена додатковими угодами від 03.10.2017 в розмірі 1 000 грн за вересень 2017, від 01.11.2017 в розмірі 500,00 грн за жовтень 2017, від 29.03.2018 в розмірі 600,00 грн за березень 2018.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи обставин надання позивачем відповідачу послуг за Договором в загальній сумі 43200,00 грн за період з червня по вересень 2020 року згідно Актів приймання-здачі наданих послуг від 01.07.2020, 31.07.2020, 01.09.2020, 01.10.2020.

Як зазначає позивач, відповідач за надані послуги не розрахувався. Під час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів оплати наданих послуг, з підстав чого суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення суми основного боргу, однак в підтвердженій матеріалами справи сумі, а саме 43 200,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в іншій частині суд відмовляє.

Щодо позовних вимог про стягнення пені та інфляційних, суд зазначає наступне.

Як вже вказано, порушення грошового зобов`язання є підставою для застосування штрафних санкцій за вказане порушення у розмірі, визначеному Договором, а також для нарахування інфляційних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно додаткової угоди від 09.02.2018 №04/31/1 до Договору про надання юридичних послуг від 31.03.2017, сторони внесли зміни до пункту 3.1. Договору, якими передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг згідно умов цього Договору, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 1% від суми за наявної заборгованості за кожен день про строчки".

Отже, Договором передбачено відповідальність Замовника за несвоєчасну оплату наданих послуг у вигляді пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день.

Нарахування інфляційних втрат, згідно частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, здійснюється в силу вказаних положень законодавства незалежно від того чи передбачено вказане умовами договору.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Як встановлено, матеріалами справи підтверджено надання послуг лише за Актами приймання-здачі наданих послуг від 01.07.2020, 31.07.2020, 01.09.2020, 01.10.2020, а тому лише щодо вартості послуг за вказаними Актами є підстави для нарахування пені та інфляційних втрат. По іншим сумам підстави для нарахувань відсутні, у зв`язку з не підтвердженням заборгованості.

Додатковою угодою № 04/19 від 18.01.2018 (а.с. 24) внесено зміни до п. 3.1. Договору, згідно яких встановлено строк оплати до 05 числа кожного місяця, що слідує за місяцем, у якому такі послуги були надані Виконавцем.

Таким чином, при розрахунку має враховуватись вказаний строк оплати, тоді як позивач визначає початок період прострочення 1-им числом наступного місяця, що не відповідає зазначеним умовам Договору, з урахуванням внесених змін.

Також мають враховуватись положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до яких якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Окрім того, частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено граничний строк нарахування штрафних санкцій, який не можу перевищувати шести місяців від дня, коли зобов`язання підлягало виконанню, крім випадків, якщо умовами договору встановлено інший період нарахування.

Як встановлено матеріалами справи, умови Договору від 31.03.2017, з урахуванням внесених змін, відомості про які наявні в матеріалах справи, не встановлюють іншого строку нарахування пені, а тому період нарахування підлягає обмеженню згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Також, за приписами ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом, як граничний. Тобто, в даному випадку, за прострочення платежу за Договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, вимога позивача про стягнення пені в частині, яка перевищує подвійну облікову ставкою НБУ, не відповідає вимогам наведеного вище законодавства.

Враховуючи вищенаведене, суд наводить наступний розрахунок пені та інфляційних втрат в межах періоду та сум розрахунку позивача:

за Актом від 01.07.2020 (послуги за червень) на суму 10 800,00 грн пеня за період з 07.07.2020 (05.07.2020 вихідний, неділя) по 07.01.2021 становить 655,15 грн, інфляційні за період липень 2020-січень 2021 становлять 459,99 грн;

за Актом від 31.07.2020 (послуги за липень) на суму 10 800,00 грн пеня за період з 06.08.2020 по 01.02.2021 становить 637,69 грн, інфляційні за період серпень 2020-січень 2021 становлять 527,96;

за Актом від 01.09.2020 (послуги за серпень) на суму 10 800,00 грн пеня за період з 08.09.2020 (5 і 6 вихідні, субота-неділя) по 01.02.2021 становить 520,84 грн, інфляційні за період вересень 2020 - січень 2021 становлять 550,66 грн;

за Актом від 01.10.2020 (послуги за вересень) на суму 10 800,00 грн пеня за період з 06.10.2020 по 01.02.2021 становить 421,69 грн, інфляційні за період жовтень 2020-січень 2021 становлять 494,19 грн,

а всього: пеня становить 2 235,37 грн; інфляційні - 2 032,80 грн

Відповідно до викладеного з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 2 235,37 грн.

Щодо інфляційних, суд зазначає, що згідно розрахунку позивача за аналогічні періоди інфляційні становлять 1 541,63 грн, а саме за період 01.07.2020-01.02.2021 становить 337,72 грн; за період 01.08.2020 - 01.02.2021 становить 404,95 грн; за період 01.09.2020 - 01.02.2021 становить 427,41 грн; за період 01.09.2020 - 01.02.2021 становить 371,55 грн.

Суд не має правових підстав для виходу за межі позовних вимог, а тому з відповідача підлягають стягненню інфляційні згідно зазначеного ним розрахунку в межах підтверджених сум заборгованості, що становить 1 541,63 грн.

Зважаючи на встановлене та вимоги вищезазначених норм, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП Швець Р.Ю. є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню у розмірі 43200,00 грн основного боргу, 2 235,37 грн пені та 1 541,63 грн інфляційних. У задоволенні позовних вимог в іншій частині суд відмовляє.

Судові витрати.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 704,57 грн, що становить 27,44% задоволених позовних вимог.

Крім того, ФОП Швець Р.Ю. згідно поданого позову наводить попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в орієнтованому розмірі 17 294,50 грн, які також просить покласти на відповідача. Однак жодних доказів на підтвердження надання такої допомоги позивачем не надано, а тому підстави для стягнення суми вказаних витрат відсутні.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 250-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України (25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, 2, ідентифікаційний код 00951862) на користь Фізичної особи-підприємця Швець Романа Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 43 200,00 грн основного боргу, 2 235,37 грн пені та 1 541,63 грн інфляційних, а також 704,57 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Фізичній особі-підприємцю Швець Роману Юрійовичу за адресою: АДРЕСА_1 та Державному підприємству "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України за адресою: 25014, м. Кропивницький, просп. Інженерів, 2.

Повне рішення складено 23.04.2021.

Суддя В.В.Тимошевська