СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2021 р. Справа № 917/1565/16

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю представників сторін:

позивача - адвокат Лукашенко О.В., свідоцтво серії МК №001344 від 27.04.2018 року; довіреність №15-2-02/163416 від 28.12.2020 року;

відповідача - не з'явився;

третьої особи- не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч (вх. №1179П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі № 917/1565/16, ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області (колегія суддів у складі: головуючий суддя Безрук Т.М., суддя Семчук О.С., суддя Ореховська О.О.), повний текст якого складено 25.09.2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альміра", м. Гадяч

про стягнення 138241068,34 грн. та 18529282,97 доларів США

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі №917/1565/16 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" 16 578 291,99 доларів США - заборгованості за кредитом, 119 210 000,49 грн. - заборгованості за кредитом, 1950990,98 доларів США- простроченої заборгованості за процентами, 19031067,85 грн. - простроченої заборгованості за процентами, 206700,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі скасувати повністю та прийняти нове рішення.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.

За для того, щоб оскаржуване рішення місцевого господарського суду вважалось законним, суд був зобов'язаний послідовно та в хронологічному порядку перевірити правомірність формування суми основного боргу та нарахування процентів, починаючи з дати надання кожного з 21 траншів, з урахуванням спливу кожної з понад 188 додаткових угод.

Висновки експертизи є непослідовними та суперечать один одному, оскільки сума заборгованості за процентами та сума прострочених процентів не можуть бути більшими ніж сума всього нарахованих процентів.

Уточнений розрахунок заборгованості ТОВ "Гадячсир" не відповідає умовам укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору №13КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод, угод про надання траншів та інших угод та документів.

Вказана в уточненому розрахунку сума процентів за користування кредитом за період з 23.04.2009 року по 30.09.2009 року не відповідає умовам укладеного між сторонами договору №13КБ від 26.12.2005 року; вказана невідповідність впливає на правильність щодо погашення кредиту за кожним траншем.

У господарського суду першої інстанції відсутні будь-які правові підстави вважати доведеною заборгованість за кредитом у розмірі 16 578 291,99 доларів США та прострочену заборгованість за процентами у розмірі 1 950 990,98 доларів США.

Ухвалюючи рішення у справі, господарський суд першої інстанції не зв'язаний фактом наявності договору, якщо такий договір суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи та може визнати його недійсним за відсутності відповідного клопотання сторони.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2017 року, суддею доповідачем визначено суддю Білецька А.М. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 року поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження; прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження; розгляд справи призначено на 27.11.2017 року.

20.11.2017 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№11851), який долучено до матеріалів справи.

27.11.2017 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх.№12146) про призначення повторної судової економічної експертизи, в якому останній просив призначити у справі повторну судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити відповідні питання, в обґрунтування якого вказував на те, що без проведення повторної судової економічної експертизи, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити дійсну суму основного боргу та процентів за кредитним договором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 року розгляд справи відкладено на 30.11.2017 року.

28.11.2017 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення (вх.№12236) на клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи, в якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення повторної судової економічної експертизи, в обґрунтування яких вказував на те, що у висновку експертизи №1442/1443 від 25.07.2017 року експерт надав відповіді на всі питання, вказані суми документально підтверджуються та повністю відповідають сумам, що були зазначені у розрахунку заборгованості, наданого банком.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року клопотання ТОВ "Гадячсир" про призначення у справі судової експертизи задоволено частково; призначено у справі повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено іншим експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса; поставлено на вирішення експерту наступні питання: чи відповідає наданий ПАТ "УкрСиббанк" та наявний у матеріалах справи уточений розрахунок заборгованості ТОВ "Гадячсир" (додаток до пояснень, вхідний номер господарського суду № 15161 від 07.12.2016р.) умовам укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, документів та інших угод, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., а також розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за кожним траншем в межах зазначеного кредитного договору?; яка сума процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016р., відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, документів та інших угод, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., підтверджується документально?; яка сума прострочених процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016р., відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, документів та інших угод, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., підтверджується документально?; визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" за процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору (станом на 01.09.2016р.); для проведення експертизи направлено до експертної установи матеріали справи № 917/1565/16 (1-й том, 2-й том, 3-й том, 4-й том, 5-й том); провадження у справі № 917/1565/17 на час проведення експертизи зупинено.

Відповідно до Указів Президента України від 29.12.2017 року №454/2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" та від 28.09.2018 року № 295/2018 "Про переведення суддів", а також ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 31 ГПК України, справу було передано до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 року поновлено провадження у справі; розгляд справи призначено на 29.01.2018 року; зобов'язано ТОВ "Гадячсир" не пізніше 5 днів з моменту вручення ухвали подати до суду документи аналітичного бухгалтерського обліку (роздруківку облікових відомостей) ТОВ "Гадячсир" щодо надходження та списання коштів по кредитному договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року за період з 26.12.2005 року по 01.09.2016 року з первинними документами.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 року оголошено перерву у розгляді справи до 05.02.2018 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2018 року, у зв'язку з знаходженням на лікарняному судді Білецької А.М., суддею - доповідачем визначено суддю Барбашову С.В. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н.М., суддя Медуниця О.Є.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 року клопотання судових експертів Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса Буколової В.В. та Воробйової О.Ю. про надання додаткових матеріалів (від 29.12.2017 року вих. № 1469), необхідних для проведення повторної комісійної судової експертизи № 1897/1898 у справі задоволено; погоджено звернутись до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. Бокаріуса М.С. із клопотанням про продовження строків подання додаткових матеріалів на строк до 30 календарних днів; продовжено відповідачу ТОВ "Гадячсир" строк для надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення повторної комісійної судової економічної експертизи № 1897/1898 у справі до 13.03.2018 року; для належного проведення судової експертизи зобов'язано відповідача ТОВ "Гадячсир" в строк не пізніше 13.03.2018 року подати через канцелярію суду апеляційної інстанції документи, необхідні для проведення повторної комісійної судової економічної експертизи № 1897/1898, які зазначені в пункті 3 резолютивної частини ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 року; направлено експертній установі надані відповідачем суду станом на 05.02.2018 року копії відповідних документів на 24 аркушах, необхідні для проведення експертизи; провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 року погоджено запропонований Полтавським відділенням НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса строк проведення експертизи у справі; повідомлено ТОВ "Гадячсир" про необхідність здійснення оплати судової експертизи згідно рахунку № 22 від 02.01.2018 року на суму 20832,00 грн. та зобов'язано відповідача належним чином засвічені копії доказів оплати експертизи та направлення платіжного документа про сплату вартості експертного дослідження на адресу Полтавського відділення НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса подати суду апеляційної інстанції; попереджено відповідача, що у разі несплати експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення експертом клопотання, призначена у справі експертиза буде залишена експертною установою без виконання.

26.11.2018 року з Полтавського відділення НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса на адресу суду апеляційної інстанції надійшов висновок №1897/1898 від 19.11.2018 року комісійної судової економічної експертизи (вх.№1179), який долучено до матеріалів справи (т.6, а.с.94).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Слободін М.М., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 року поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир"; розгляд скарги призначено на 09.01.2019 року.

09.01.2019 року представником відповідача на адресу суду апеляційної інстанції подано клопотання про призначення повторної судової економічної експертизи (вх.№170), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив призначити повторну судову економічну експертизу у справі, проведення якої доручити Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський,8); на вирішення експертизи поставити відповідні питання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року клопотання ТОВ "Гадячсир" про призначення у справі повторної судової економічної експертизи задоволено; призначено у справі повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський,8); поставлено на вирішення експертизи наступні питання: чи відповідає наданий ПАТ "УкрСиббанк" та наявний у матеріалах справи уточений розрахунок заборгованості ТОВ "Гадячсир" (додаток до пояснень, вхідний номер господарського суду № 15161 від 07.12.2016 року) умовам укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод й документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, а також розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за кожним траншем в межах зазначеного кредитного договору?; визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року (станом на 01.09.2016 року); яка сума процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року, відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, підтверджується документально?; яка сума прострочених процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року, відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії 13-КБ від 26.12.2005 року, підтверджується документально?; визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" за процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору (станом на 01.09.2016 року); для проведення експертизи направлено до експертної установи матеріали справи; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку чи відмову експертів без поважних причин від виконання покладених на них судом обов'язків; оплату за проведення експертизи покладено на ТОВ "Гадячсир"; зобов'язано ТОВ "Гадячсир" надати до Східного апеляційного господарського суду докази оплати експертизи; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

18.02.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції від Полтавського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України супровідним листом від 11.02.2019 року №19/117-1549 надійшло клопотання судового експерта №6 від 11.02.2019 року з повідомленням про те, що у зв'язку з недостатністю матеріалів, необхідних для проведення експертизи, останній просив надати наступні документи: 1. додаткові угоди до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року №№85,201,134,151,166; 2. розмір середньозваженої процентної ставки по міжбанківським кредитам "LIBOR" за період 01.10.2007 року по 01.09.2016 року.

Листом Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 року №04-12/003847 витребувано з Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України матеріали справи для вирішення вказаного питання.

04.03.2019 року від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшли матеріали справи (вх.№2345).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 року поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі; розгляд скарги призначено на 13.03.2019 року; зобов'язано учасників справи для проведення експертного дослідження надати додаткові угоди до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року №№85,201,134,151,166 та докази щодо розміру середньозваженої процентної ставки по міжбанківським кредитам "LIBOR" за період 01.10.2007 року по 01.09.2016 року в строк до 07.03.2019 року.

13.03.2019 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про надання документів та пояснень у справі (вх.№2590), в якій останній просив долучити до матеріалів справи документи згідно додатку, а саме копії додаткових угод №85,134,151,166 до кредитного договору; роздруківки електронних листів ПАТ "УкрСиббанк" з розрахунками сум процентів за кредитним договором, які долучено до матеріалів справи.

13.03.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про надання часу для виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року (вх.№2593), яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 19.03.2019 року.

14.03.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№2639), яку долучено до матеріалів справи.

18.03.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку (вх.№2763), в якій останній просив поновити процесуальний строк для подання доказів, а саме пояснення разом з наданими доказами: прінт скрін Інтернет сторінки www.global-rates.com; www.macrotrends.net; www.reuters.com; сторінок Reuters Eikon; інформація щодо LIBOR12M за період 01.10.2007 року по 01.09.2016 року; копії сторінок газети "Урядовий кур'єр", де надруковано ставки LIBOR, які долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 27.03.2019 року.

25.03.2019 року на адресу суду від відповідача електронною поштою (вх.№3039) та 27.03.2019 року до відділу документального забезпечення та контролю суду (вх.№3115) надійшла заява щодо надання пояснень у справі з додатками: скрін.копія сторінки сайту www.macrotrends.net в мережі Інтернет за посиланням:https://www.macrotrends.net/1433/hastorical-libor-rates-chart; файл з інформацією про ставки індексу LIBOR за посиланням: https://www.macrotrends.net/1433/hastorical-libor-rates-chart; скрін. копія сторінки сайту в мережі Інтернет за посиланням: https://eikon.thomsonreuters.com/index.html, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 року поновлено Публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" строк для подання доказів, а саме: прінт скрін Інтернет сторінки www.global-rates.com; www.macrotrends.net; www.reuters.com; сторінок Reuters Eikon; інформації щодо LIBOR12M за період 01.10.2007 року по 01.09.2016 року; копії сторінок газети "Урядовий кур'єр", де надруковано ставки LIBOR. Надіслано до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м.Полтава, провулок Рибальський,8) матеріали справи для проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року у даній справі. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

21.06.2019 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому останній просив суд витребувати матеріали справи з Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, поновити розгляд справи та вжити заходів процесуального примусу відносно експерта, який допустив порушення строків проведення експертизи, в обґрунтування якого позивач вказував на порушення експертом строків проведення експертизи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2019 року, у зв'язку з відпусткою судді Слободіна М.М., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Хачатрян В.С..

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 року поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги ТОВ "Гадячсир" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі; зобов'язано експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України направити на адресу Східного апеляційного господарського суду матеріали справи; розгляд справи призначено на 09.07.2019 року.

05.07.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на виконання ухвали суду від 25.06.2019 року надійшли матеріали справи.

У судовому засіданні 09.07.2019 року представник позивача просив вжити заходів процесуального примусу відносно експерта, який допустив порушення строків проведення експертизи; у судове засідання 09.07.2019 року представники відповідача та третьої особи не з'явилися.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 року оголошено перерву у розгляді справи до 18.07.2019 року; Полтавський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України зобов'язано надіслати до суду апеляційної інстанції пояснення щодо порушення строків проведення експертного дослідження судовим експертом за ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року про призначення у справі повторної судової економічної експертизи.

10.07.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№6441), в якому останній просив надати можливість представнику АТ "УкрСиббанк" ознайомитись з матеріалами справи та зробити фотокопії необхідних документів, яку долучено до матеріалів справи.

12.07.2019 року відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх.№6513), в якому просив дозволити ТОВ "Гадячсир" взяти участь в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду у справі, який призначено на 18.07.2019 року, в режимі відеоконференції; доручити забезпечення проведення відеоконференції: Подільському районному суду м. Києва, господарському суду Київської області чи Північному апеляційному господарському суду, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 року задоволено клопотання ТОВ "Гадячсир" про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи, в режимі відеоконференції; доручено господарському суду Київської області забезпечити проведення відеоконференції у справі, розгляд якої у зв'язку з чим, відбудеться 19.07.2019 року.

17.07.2019 року на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 року електронною поштою (вх.№1183) та 19.07.2019 року на адресу суду від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов лист за підписом директора Т.Ф. Бойко (вх.№6727), який долучено до матеріалів справи, в якому зазначено на те, що для надання відповідей поставлених на експертизу запитань у справі, необхідно проаналізувати умови мультивалютного кредиту, що має додаткові угоди зі змінами щодо умов кредиту, провести складні розрахунки правильності нарахування заборгованості по кредиту та нарахованих відсотків; враховуючи кількість поставлених на вирішення експертизи запитань, складність та обсяг необхідних розрахунків, відповідно до п.14 розділу І Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 17.07.2017 року №591, дана експертиза відноситься до категорії особливо складних, і підлягає до виконання строком до 90 днів після проведення повної оплати рахунку та задоволення клопотання про надання додаткових документів; 26.02.2019 року надійшов лист від 19.02.2019 року №04-12/2к003847 Східного апеляційного господарського суду про надання матеріалів справи для вирішення клопотання судового експерта №6 від 11.02.2019 року; 27.02.2019 року за вих. №19/117/2370 на адресу Східного апеляційного господарського суду було направлено матеріали справи; 09.04.2019 року на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 року надано матеріали справи; 02.07.2019 року надійшла ухвала Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 року про зобов'язання експерта направити на адресу суду матеріали справи; 04.07.2019 року на виконання ухвали від 25.06.2019 року надано матеріали справи; виконання експертизи призупинене до моменту повернення матеріалів, для завершення експертизи та складання висновку; станом на 15.07.2019 року (дата надходження ухвали суду від 09.07.2019 року) виконання експертизи призупинене; якщо протягом 45 днів, після надання матеріалів до суду, матеріали справи не будуть повернуті, то експертиза буде знята з виробництва та залишена без виконання; на даний час, експерт, якому доручено виконання експертизи, знаходиться в основній щорічній відпустці, відповідно до графіку відпусток Полтавського НДЕКЦ МВС.

У судовому засіданні 19.07.2019 року представник позивача просив вжити заходів процесуального примусу відносно експерта, який проводить експертизу у справі щодо допущеного ним порушення строків проведення експертизи, зазначаючи, що на його думку такі заходи можливо вжити і до керівника експертної установи; у судове засідання 19.07.2019 року представники відповідача та третьої особи не з'явилися.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2019 року клопотання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про вжиття заходів процесуального примусу відносно експерта, який допустив порушення строків проведення експертизи залишено без задоволення; надіслано до Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський,8) матеріали справи для проведення в межах строків, визначених п.1.13. Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року у справі; зобов'язано висновок експертизи надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; провадження у справі на час проведення експертизи зупинено; ухвалу надіслано сторонам у справі та Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (36004, м. Полтава, провулок Рибальський,8).

12.09.2019 року на адресу суду від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта №6 від 03.09.2019 року за результатами судової економічної експертизи, проведеної за ухвалою від 09.01.2019 року у справі (вх.№8669), який долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 року поновлено провадження по розгляду апеляційної скарги ТОВ "Гадячсир" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі; розгляд справи призначено на 02.10.2019 року о 12:00 год.; викликано в судове засідання представників сторін.

16.09.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява (вх.№8767), в якій останній просив надати йому можливість ознайомлення із матеріалами справи та зняття фотокопій, яку долучено до матеріалів справи.

18.09.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява (вх.№8888), в якій останній просив надати матеріали справи для ознайомлення та здійснення фотокопіювання, яку долучено до матеріалів справи.

30.09.2019 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи у справі (вх.№9283) та 02.10.2019 року до відділу документального забезпечення та контролю суду (вх.№9390) надійшло клопотання, в якому останній просив залучити клопотання та додані до нього документи до матеріалів справи та врахувати їх при судовому розгляді справи; призначити повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С.Бокаріуса; на вирішення експертизи поставити наступні питання: визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року (станом на 01.09.2016 року); чи впливають положення додаткових угод №74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року та №80 від 23.04.2008 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року на порядок визначення та/або суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року; яким чином впливають положення додаткових угод №74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року та №80 від 23.04.2008 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року на порядок визначення та/або суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, яке долучено до матеріалів справи.

02.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відвід експерта від участі у розгляді справи (вх.№9388), в якій останній просив викликати судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. до суду та заслухати його пояснення щодо заявленого йому відводу; відвести судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. від участі у розгляді справи №917/1565/16, яка долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви представник позивача посилався на те, що беззаперечними обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. є суперечливі висновки судових експертиз у справі; посилався на те, що існують об'єктивно обґрунтовані причини побоюватись, що судовий експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України Петров С.С. небезсторонній, оскільки експертні висновки, які були підготовлені експертами під його керівництвом у справі у 2017 та 2018 роках, суперечать його власному висновку, підготовленому у 2019 році при дослідженні тих самих матеріалів справи та, що тільки 01.10.2019 року позивач дізнався про обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності експерта, та ним заявлено відвід експерту протягом двох днів, з того часу коли дізнався про таку підставу відводу, тобто з дотриманням вимог ст.35 ГПК України.

Розглянувши заяву про відвід судового експерта, колегія суддів виходила з такого.

За матеріалами справи, 18.02.2019 року на адресу суду апеляційної інстанції від Полтавського науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України супровідним листом від 11.02.2019 року №19/117-1549 (вх.№ 1712) надійшло клопотання судового експерта №6 від 11.02.2019 року за підписом судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С., з повідомленням про те, що у зв'язку з недостатністю матеріалів, необхідних для проведення експертизи, необхідно надати додаткові угоди до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року №№85,201,134,151,166.; 2. розмір середньозваженої процентної ставки по міжбанківським кредитам "LIBOR" за період 01.10.2007 року по 01.09.2016 року.

14.03.2019 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Лукашенко О.В., надійшла заява (вх.№2639), в якій останній просив надати матеріали справи для ознайомлення та здійснення фотокопіювання, на підставі якої він був ознайомлений з матеріалами справи, про що на заяві міститься його власноручний підпис, датований 15.03.2019 року, що стверджує той факт, що йому 15.03.2019 року стало відомо про те, що клопотання експерта №6 від 11.02.2019 року підписано судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С.

18.09.2019 року на адресу суду від представника позивача, адвоката Юрченко С.О., надійшла заява (вх.№8888), в якій останній просив надати матеріали справи для ознайомлення та здійснення фотокопіювання, на підставі якої він був ознайомлений з матеріалами справи, про що на заяві міститься його власноручний підпис, датований 19.09.2019 року, що стверджує той факт, що йому саме 19.09.2019 року стало відомо про те, що висновок експерта №6 від 03.09.2019 року за результатами судової економічної експертизи, проведеної за ухвалою від 09.01.2019 року у справі складений судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С.

За змістом ч. 3 ст. 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Заява про відвід експерта від участі у розгляді справи, в якій представник позивача просив викликати судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. до суду, заслухати його пояснення щодо заявленого йому відводу та відвести його від участі у розгляді даної справи, надійшла до суду апеляційної інстанції 02.10.2019 року, тобто після перебігу десятиденного строку, відраховуючи строк для подання такої заяви вважаючи це винятковим випадком відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 ГПК України, згідно якої після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу та без клопотання про поновлення такого строку, а за таких обставин заява підлягає залишенню без розгляду.

02.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про визнання висновку експерта №6 від 03.09.2019 року у справі недопустимим доказом (вх.№9389), в якій останній просив визнати недопустимим доказом висновок експерта №6 від 03.09.2019 року по повторній судовій економічній експертизі, наданий судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С.; не приймати та не виносити рішень на підставі висновку експерта №6 від 03.09.2019 року по повторній судовій економічній експертизі, наданого судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С., яку долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилався на те, що судовий експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України Петров С.С. зробив хибний висновок з питань права та відмовився виконувати судову експертизу по 4-м поставленим питанням, висновок не відповідає вимогам належності, достовірності та допустимості доказів, а отже не може бути прийнятий судом; судовий експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України Петров С.С. самостійно, з перевищенням повноважень, змінив статус судової експертизи всупереч ухвали суду та розпорядженню власного керівництва.

Розглянувши заяву про визнання висновку експерта №6 від 03.09.2019 року у справі недопустимим доказом, колегія суддів виходила з такого.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Виходячи з приписів вказаних правових норм, не має підстав надавати оцінку певному доказу, який міститься в матеріалах справи, в тому числі і висновку експерта, на який посилається заявник, до ухвалення судового рішення.

02.10.2019 року представник відповідача звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції (вх.№9397), в якому останній просить дозволити ТОВ "Гадячсир" участь у судовому засіданні у справі 09.10.2019 року о 12:30 год. в режимі відеоконференції; доручити забезпечення проведення відеоконференції одному із судів, в якому буде технічна можливість: Подільському районному суду м. Києва, господарському суду м. Києва, господарському суду Київської області або Північному апеляційному господарському суду, яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2019 року у задоволенні заяви ТОВ "Гадячсир" про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції - відмовлено, у зв'язку з тим, що зали відеоконференцзв'язку у Подільському районному суді міста Києва, господарському суді міста Києва, господарському суді Київської області та Північному апеляційному господарському суді о 12 годині 30 хвилин 09.10.2019 року заброньовані для проведення інших судових засідань.

09.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення проти клопотання ТОВ "Гадячсир" №3009/1 від 30.09.2019 року про призначення повторної судово-економічної експертизи у справі (вх.№9595), в яких останній просив визнати подання ТОВ "Гадячсир" клопотання №3009/1 від 30.09.2019 року про призначення повторної судово-економічної експертизи у справі зловживанням процесуальними правами; залишити без розгляду клопотання ТОВ "Гадячсир" №3009/1 від 30.09.2019 року про призначення повторної судово-економічної експертизи у справі; застосувати заходи процесуального примусу відносно ТОВ "Гадячсир" щодо зловживання процесуальними правами; продовжувати розгляд справи за наявними в ній матеріалами; не вважати доказом по справі та не приймати до уваги висновок судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. №33 від 28.12.2018 року, які долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування заперечень представник позивача посилався на те, що проведення тієї самої експертизи на замовлення відповідача за 7 днів, а потім проведення цієї ж самої експертизи на вимогу суду за 139 днів тим самим експертом, дозволяє зробити висновок про попередню домовленість відповідача із судовим експертом, спрямовану на затягування строків розгляду справи та повинно бути предметом розгляду правоохоронних органів.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" щодо зловживання процесуальними правами, виходила з такого.

Відповідно до ст. 98 ГПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

За змістом ст. 101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно ст. 107 ГПК України, якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). За наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.

З наведених норм права випливає, що висновок експерта, предметом якого є дослідження обставин, які входять до предмета доказування по справі, може бути наданий як на замовлення учасника справи, так і на підставі ухвали суду про призначення експертизи, а у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

З матеріалами справи слідує, що відповідачем подавався до суду висновок експерта, наданий на його замовлення та заявлялось у справі декілька клопотань про призначення відповідних судових експертиз, предметом яких було дослідження саме тих обставин, які входять до предмета доказування у справі, що не протирічить вимогам ст.ст. 99,101,107 ГПК України та відповідає вимогам ст. 42 ГПК України, відповідно до якої учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, в тому числі і клопотання щодо призначення експертиз.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи також критерії оцінки розумності тривалості судового провадження у відповідності зі встановленою практикою Європейського суду з прав людини (п.37 рішення "Красношапка проти України", п.13 рішення "Савенкова проти України", п.29 рішення "Папазова та інші проти України"), які включають в себе не тільки складність справи, предмет спору, але й поведінку сторін та дії суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ГПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Матеріали справи не містять доказів того, що подання представником відповідача клопотань щодо призначення у справі експертиз суперечить завданню господарського судочинства, а його дії з цього приводу, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

09.10.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№9596), в якому останній просив постановити окрему ухвалу відносно судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. щодо виготовлення ним неправдивого висновку та направити її прокурору чи органу досудового розслідування по факту порушення судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С. вимог ч.1 ст.37 та ч.1 ст.35 ГПК України, а також п.1, п.3 ч.1 ст.12 Закону України "Про судову експертизу", яке долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування клопотання представник позивача посилався на те, що беззаперечними обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. є суперечливі висновки судових експертиз у справі та існують об'єктивно обґрунтовані причини побоюватись, що судовий експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України Петров С.С. небезсторонній, оскільки експертні висновки, які були підготовлені експертами під його керівництвом у цій справі у 2017 році та 2018 році, суперечать його власному висновку, підготовленому у 2019 році при дослідженні тих самих матеріалів справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про винесення окремої ухвали відносно судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С., виходила з такого.

Згідно ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З матеріалів справи слідує, що первинна експертиза у справі (висновок №1442/1443 від 25.07.2017 року), призначена ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.12.2016 року, була проведена судовим експертом Шейко О.М. Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса (свідоцтво №1166 від 26.09.2007 року), який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

Повторна експертиза у справі (висновок №1897/1898 від 19.11.2018 року), призначена ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 30.11.2017 року, була проведена судовими експертами Буколовою В.В. (свідоцтво №572 від 25.10.2005 року) та Воробйовою О.Ю. (свідоцтво №946 від 22.07.2016 року) Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. проф. М.С. Бокаріуса, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Повторна експертиза у справі (висновок №6 від 03.09.2019 року), призначена ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року, була проведена судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С. (свідоцтво №16169 від 26.09.2018 року) Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків.

Відповідно до п.1.10 Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 17.07.2017 року №591, на яку посилається заявник, керівник експертної установи при проведенні експертиз виконує суто адміністративно-розпорядчі функції.

Отже, ті обставини, які зазначає заявник щодо того чи обіймав судовий експерт Полтавського НДЕКЦ МВС України Петров С.С. протягом 2015-2017 років посаду завідувача Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса чи ні, не можуть стверджувати про його неупередженість та не є підставою для його відводу згідно приписів чинного законодавства; попередні експертизи проводились іншими незалежними експертами.

Між тим, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2019 року було, зокрема, вирішено клопотання ПАТ "УкрСиббанк" щодо застосування до судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. заходів процесуального примусу, яке залишено без задоволення.

А за таких обставин, доказів, які б могли свідчити про порушення законодавства або недоліки в діяльності судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С. або ж надання ним неправдивого висновку матеріали справи не містять, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

09.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про надання коментарів з приводу заяв АТ "УкрСиббанк" за результатами проведення експертизи (вх.№9635), в якій останній просив залучити заяву до матеріалів справи та врахувати її при судовому розгляді справи; призначити повторну судову економічну експертизу у справі згідно з поданим ТОВ "Гадячсир" клопотанням про призначення повторної судової економічної експертизи у справі (вих.№3009/1 від 30.09.2019 року), яку долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування заяви представник відповідача посилався на те, що висновок експерта, в частині відповіді на питання №1,3,4,5 є коректним та обґрунтованим, що ж до відповіді експерта на питання №2, то Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" погоджується з тим, що висновок експерта в цій частині є неповним та необґрунтованим, оскільки він суперечить вимогам ст.98 ГПК України, не містить розрахунків та обґрунтування вказаних експертом сум.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення повторної судово-економічної експертизи у справі, колегія суддів зазначила таке.

Зі змісту висновку №6 від 03.09.2019 року, судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України Петрова С.С., складеного за результатами судової економічної експертизи, проведеної за ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2019 року у справі, який 12.09.2019 року надійшов на адресу суду від Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України слідує таке:

У висновку №2 Висновку експертизи експерт зазначає про прострочену заборгованість Товариством з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" перед АТ "УкрСиббанк" з основного боргу за Кредитним договором, зі змінами та доповненнями, в сумі 98 276 492,49 грн. та 16 578 297,99 дол. США.

Наведена експертом сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" з основного боргу в гривнях (98276 492,49 грн.) та зазначена банком і стягнута господарським судом Полтавської області сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" з основного боргу в гривнях (119 210 000,49 грн.) різняться. Різниця становить 20 933 508,00 грн.

При цьому висновок експертизи не містить пояснень та/або розрахунку яким чином експерт дійшов висновку про існування саме зазначеної суми заборгованості з основного боргу (98276492,49 грн.).

Також, експертом не проаналізовано та не наведено жодного документального обґрунтування наведеної ним суми основного боргу; констатації певної суми недостатньо для того що б вважати цю суму доведеною, а висновок експертизи повним, належним та обґрунтованим.

Зазначене в повній мірі також стосується і суми заборгованості ТОВ "Гадячсир" в доларах США, оскільки і в цій частині висновок експертизи не дає розуміння (не містить розрахунку або хоч яких-небудь пояснень), яким чином та чому експерт дійшов висновку про існування у ТОВ "Гадячсир" заборгованості з основного боргу саме у сумі 16 578 291,99 доларів США.

Крім того, висновок експерта №33 був підготовлений завідуючим відділу економічних досліджень Полтавського НДЕКЦ МВС Петровим С.С., тобто тим самим експертом тієї самої експертної установи, яким (якою) було проведено судову-економічну експертизу та надано до суду висновок експертизи (висновок №6 від 03.09.2019 року).

Втім, один і той самий експерт у різних висновках надав два протилежні висновки.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України, у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Поняття судової експертизи визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

У відповідності до п.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" частинами третьою і четвертою статті 42 ГПК передбачено право господарського суду призначити додаткову або повторну судову експертизу. У цих випадках господарський суд має виходити з такого. Додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо. Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання. Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер. В ухвалі про призначення додаткової експертизи необхідно чітко зазначити, які саме висновки експерта суд вважає неповними чи неясними або які обставини зумовили необхідність розширення експертного дослідження. Така судова експертиза може призначатись як з ініціативи суду, так і за клопотанням учасників судового процесу, а її проведення може бути доручено тому ж або іншому експерту. Якщо необхідно здійснити дослідження нових об'єктів або з інших обставин справи, призначається нова, а не повторна експертиза.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання ТОВ "Гадячсир" про призначення повторної судової економічної експертизи, оскільки висновок експерта №6 від 03.09.2019 року підготовлений судовим експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України Петровим С.С. Полтавського науково-дослідного експертного криміналістичного центру МВС України у справі не є повним, суперечливим та має істотні розходження з висновком цього ж самого експерта з ідентичного питання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року клопотання ТОВ "Гадячсир" про призначення у справі повторної судової економічної експертизи задоволено; призначено у справі повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено, експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса (61177, м.Харків, вул. Золочівська,8а); поставлено на вирішення експертизи наступні питання:1. Визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року (станом на 01.09.2016 року); 2. Чи впливають положення додаткових угод №74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року та №80 від 23.04.2008 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року на порядок визначення та/або суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року.3. Яким чином впливають положення додаткових угод №№74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року та №80 від 23.04.2008 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року на порядок визначення та/або суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року; для проведення експертизи у строки, визначені п.1.13. Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", направлено до експертної установи матеріали справи; попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку чи відмову експертів без поважних причин від виконання покладених на них судом обов'язків; оплату за проведення експертизи покладено на ТОВ "Гадячсир" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47, ); зобов'язано ТОВ "Гадячсир" надати до Східного апеляційного господарського суду докази оплати експертизи; для проведення експертизи направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса матеріали справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

25.10.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про виправлення описки (вх.№10117), в якій останній просив виправити описку в мотивувальній частині ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі про зупинення провадження у справі.

Листом від 28.10.2019 року витребувано справу із Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса.

05.11.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про роз'яснення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року (вх.№10443).

Листом від 06.11.2019 року витребувано справу із Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса.

14.11.2019 року на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року поновлено провадження у справі, розгляд заяви про роз'яснення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року призначено в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року, якою зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року відмовлено Публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" у задоволенні заяви про роз'яснення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року виправлено описку в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року про відмову у роз'ясненні ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі про призначення у справі повторної економічної експертизи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 року провадження у справі на час проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року зупинено; направлено матеріали справи до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого Професора Бокаріуса для проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року.

21.02.2020 року на адресу суду від завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. надійшов лист від 13.02.2020 року №816/05-23/14/15-20 з копією рахунку на оплату №283 від 05.02.2020 року (вх.№1746), який долучено до матеріалів справи.

21.02.2020 року на адресу суду від завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. надійшло клопотання про погодження у зв'язку з великим обсягом об'єктів дослідження і значною завантаженістю судових експертів, виконання експертизи та надання висновку у термін більший ніж 90 календарних днів (вх.№1745), яке долучено до матеріалів справи.

Листом Східного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 року №003602 витребувано з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса справу №917/1565/16.

11.03.2020 року на адресу суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса надійшла справа (вх.№2406).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 року поновлено провадження у справі; розгляд клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. (вх.№1745 від 21.02.2020 року) призначено на 16.03.2020 року.

13.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№2480), яку долучено до матеріалів справи.

16.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення щодо клопотання експерта про продовження строків проведення експертизи (вх.№2558), в якому останній просив відмовити в задоволенні клопотання Аніщенко О.В. - завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса; продовжити розгляд справи без висновку від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса; вжити заходів процесуального примусу відносно експерта за непроведення експертизи у визначені п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5) строки.

В обґрунтування заперечень позивач вказував про те, що заявлене клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. подано з пропуском строку подачі відповідного клопотання та без надання відповідних доказів, які б свідчили про завантаженість експертів; ненаправлення до суду у встановлений п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень строк відповідної експертизи та не узгодження експертом строку проведення експертизи дає підстави вважати, що ухвала суду не виконана, експертиза не проведена.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 року клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. (вх.№1745 від 21.02.2020 року) задоволено; для проведення судової експертизи у справі, що виконується Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі, погоджено проведення повторної судової економічної експертизи у справі у строк, встановлений п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), понад 90 календарних днів; провадження у справі на час проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі зупинено; надіслано матеріали справи до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (вулиця Золочівська, 8A, Харків, Харківська область, 61000) для проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі.

Колегія суддів, задовольняючи клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. (вх.№1745 від 21.02.2020 року), виходила з такого.

Строки проведення експертних досліджень та порядок встановлення цих строків у залежності від складності дослідження та з урахуванням експертного навантаження передбачено підпунктом 1.13. п. 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5).

Відповідно до підпункту 1.13 пункту 1 Інструкції строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах:

10 календарних днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів та вирішуваних питань і простих за характером досліджень;

30 календарних днів - щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів та вирішуваних питань або середньої складності за характером досліджень;

60 календарних днів - щодо матеріалів з великою кількістю об'єктів та вирішуваних питань або складних за характером досліджень;

понад 60 календарних днів - щодо матеріалів із великою кількістю об'єктів та вирішуваних питань (більше десяти), виходячи з фактично необхідного для експерта часу або особливо складних за характером досліджень (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів);

понад 90 календарних днів - якщо експертиза є особливо складною чи багатооб'єктною, потребує вирішення більше десяти питань або вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи налічує понад п'ять томів матеріалів справи або є комплексною чи потребує залучення фахівців з інших установ (у тому числі судово-медичних), підприємств, організацій і не може бути виконана в зазначені строки.

Більший розумний строк встановлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.

У разі значного завантаження експерта та знаходження в нього на виконанні одночасно понад десяти експертиз, у тому числі комісійних та комплексних, вказані терміни можуть бути переглянуті або встановлені додатково з урахуванням необхідного реального часу на їх виконання.

Абзацом шостим підпункту 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень передбачено можливість встановлення у виняткових випадках більшого (порівняно із загальними) розумного строку за письмовою домовленістю з органом (особою), який призначив експертизу. Оскільки процесуальним законом не передбачено форми такого погодження з боку суду, воно має здійснюватися (за наявності підстав для цього) шляхом винесення відповідної ухвали за результатами розгляду звернення експертної установи, - без поновлення провадження у справі і без повернення матеріалів справи із зазначеної установи, але, за необхідності, з викликом сторін для з'ясування їхньої думки з даного питання. При цьому, необхідно враховувати, що відмова у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи може потягти за собою наслідки, передбачені абзацом сьомим того ж підпункту Інструкції.

Так, у разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб'єктам судово-експертної діяльності, визначеним у ст. 7 Закону України "Про судову експертизу".

Визначені Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень строки проведення експертизи не виключають можливість проведення експертизи у більший розумний строк.

Питання погодження продовження строку проведення експертизи перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. У кожному випадку суд повинен обґрунтувати своє рішення, особливо тоді, коли законодавство не містить чітких обмежень та виходить із поняття розумності.

За змістом ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об'єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи також критерії оцінки розумності тривалості судового провадження у відповідності зі встановленою практикою Європейського суду з прав людини (п.37 рішення "Красношапка проти України", п.13 рішення "Савенкова проти України", п.29 рішення "Папазова та інші проти України"), які включають в себе не тільки складність справи, предмет спору, але й поведінку сторін та дії суду.

Беручи до уваги зміст клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. щодо великого обсягу об'єктів дослідження і значною завантаженістю судових експертів, з метою усунення затягування судового процесу, з огляду на недопущення порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про можливість надання згоди на проведення експертизи у запропоновані експертною установою строки.

Разом з тим, не було прийнято аргументи позивача щодо того, що завідувачем лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенком О.В. пропущений строк подачі відповідного клопотання про погодження строків виконання експертизи та надання висновку у термін більший ніж 90 календарних днів, оскільки чинним процесуальним законодавством України та приписами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень не встановлено спеціальних строків для звернення заявника з таким клопотанням та аргументи позивача про те, що завідувачем лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса - Аніщенком О.В. не надано відповідних доказів, які б свідчили про завантаженість експертів, оскільки приписами чинного законодавства України не вимагається надання відповідних доказів.

Також, щодо клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу відносно завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В., колегія суддів виходила з такого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ГПК України, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з опонентом. Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справі Мала проти України, no.4436/07, від 03.07.2014).

Визнаючи, чи було провадження у справі загалом справедливим, також має враховуватись, чи було дотримано прав на захист. Слід, зокрема, розглянути, чи заявникові була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання. Будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності, питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (див. рішення Суду у справі Яременко проти України, no.32092/02, від 12.06.2008).

Погодження такого строку проведення експертизи з вказаним обґрунтуванням, не порушує засади розумних строків проведення судової експертизи, та, відповідно, розгляду справи судом, не зумовлює безпідставного затягування судового процесу, а навпаки сприятиме ефективності судочинства, яке відповідає його основним засадам та спрямоване на захист та відновлення порушених прав учасників процесу, а тому підстав для вжиття заходів процесуального примусу відносно завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. не має.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року №291, від 11.05.2020 року №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500, від 22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від 17.02.2021 року № 104 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 30.04.2021 року.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов'язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз'яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв'язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину; наказами голови суду від 26.03.2020 року № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

07.04.2020 року на адресу суду від ПАТ "УкрСиббанк" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (вх.№3329), в якому останній просив здійснити розгляд справи за наявними матеріалами та доказами, в обґрунтування якого вказував на те, що не направлення до суду у встановлений Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень строк відповідної експертизи та не узгодження експертом з судом іншого строку проведення експертизи в порядку і строки, визначені Інструкцією дає підстави вважати, що ухвала суду не виконана, а експертиза не проведена, яке долучено до матеріалів справи.

Листом Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 року витребувано з Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса справу для вирішення вказаного клопотання.

06.05.2020 року на адресу суду від Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшла справа (вх.№4258).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про поновлення провадження у справі (вх.№3329 від 07.04.2020 року).

Поновлюючи провадження у справі та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", зі змінами від 25.03.2020 року №239 та від 04.05.2020 року №349, колегія суддів виходила з того, що розгляд клопотання ПАТ "УкрСиббанк" про поновлення провадження у справі слід здійснити без виклику представників сторін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 року, з урахуванням ухвали від 17.08.2020 року, в задоволенні клопотання ПАТ "УкрСиббанк" про поновлення провадження у справі (вх.№3329 від 07.04.2020 року) відмовлено; провадження у справі на час проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі зупинено; надіслано матеріали справи до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса (для проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про поновлення провадження у справі, колегія суддів виходила з такого.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, зокрема, на час проведення експертизи.

Частиною 1 статті 230 ГПК України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

Так, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 року, зокрема, клопотання завідувача лабораторії економічних досліджень Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса - Аніщенко О.В. (вх.№1745 від 21.02.2020 року) задоволено; для проведення судової експертизи у справі, що виконується Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі, погоджено проведення повторної судової економічної експертизи у справі у строк, встановлений п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5), понад 90 календарних днів; ухвала є чинною та не була предметом розгляду у суді касаційної інстанції.

А отже, з метою усунення затягування судового процесу, з огляду на недопущення порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів надала згоду на проведення експертизи у запропоновані експертною установою строки, у зв'язку з тим, що погодження такого строку проведення експертизи з вказаним обґрунтуванням, не порушує засади розумних строків проведення судової експертизи, та, відповідно, розгляду справи судом, не зумовлює безпідставного затягування судового процесу, а навпаки сприятиме ефективності судочинства, яке відповідає його основним засадам та спрямоване на захист та відновлення порушених прав учасників процесу; обставини, що викликали зупинення провадження у справі не усунені.

За вказаних обставин, правових підстав для задоволення клопотання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про поновлення провадження у справі та розгляд її за наявними у справі матеріалами та доказами не має.

10.08.2020 року на адресу суду від Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов лист, разом зі справою (вх.№7442), в якому зазначено, що станом на 10.06.2020 року оплата за проведення експертизи згідно рахунку №283 від 05.02.2020 року до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса не надійшла, документи повернуті без виконання судової експертизи, який долучено до матеріалів справи.

12.08.2020 року на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх.№7534) про ознайомлення з матеріалами справу, яку долучено до матеріалів справи.

17.08.2020 року на адресу суду, електронною поштою (вх.№7630, вх.№2589) від представника відповідача - адвоката Талащенко В.Є. надійшло клопотання про направлення матеріалів справи для проведення експертизи, з додатками в копіях: платіжне доручення №7385 від 13.08.2020 року про сплату за проведення експертизи у сумі 15 000,00 грн., довіреність та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, в якому останній просить повернути матеріали справи до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення повторної судово - економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року; оплату залишку витрат на проведення експертизи гарантує найближчим часом, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 року, з урахуванням ухвали від 17.08.2020 року, поновлено провадження у справі для розгляду клопотання ТОВ "Гадячсир" про направлення матеріалів справи для проведення експертизи (вх.№7630 від 17.08.2020 року).

Поновлюючи провадження у справі, колегія суддів виходила з того, що з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", зі змінами, розгляд клопотання ТОВ "Гадячсир" про направлення матеріалів справи для проведення експертизи (вх.№7630 від 17.08.2020 року), слід здійснити без виклику представників сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 102 ГПК України, матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

За приписами ч. 2 ст.102 ГПК України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи, розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати. Призначений судом експерт не має права спілкуватися з учасниками судового процесу поза межами судового засідання.

Пунктом 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов'язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об'єкти, що підлягають дослідженню.

Таким чином, у разі призначення експертизи судом на підставі процесуального документа (ухвали суду), договір про проведення експертизи не укладається.

В такому разі, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка просила призначити експертизу.

Пунктом 1.9. Інструкції, також, передбачено, що у випадках, передбачених законодавством, експертною установою надсилається рахунок вартості робіт за проведення експертиз (експертних досліджень).

Тобто, підставою для оплати проведення експертизи є рахунок експертної установи, направлений стороні, на яку судом покладено обов'язок її оплатити.

У абзаці 5 п. 1.13. Інструкції визначено, що у разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об'єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об'єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

У листі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса (вх.№7442 від 10.08.2020 року) зазначено про те, що станом на 10.06.2020 року оплата за проведення експертизи згідно рахунку №283 від 05.02.2020 року до Харківського наукового-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса не надійшла, документи повернуті без виконання судової експертизи.

Згідно рахунку вартості робіт за проведення експертизи від 05.02.2020 року №283, відповідач повинен був сплатити 98 910,00 грн. за проведення повторної судової економічної експертизи.

З клопотання ТОВ "Гадячсир" від 17.08.2020 року вх.№7630 слідує, що ним за платіжним дорученням №7385 від 13.08.2020 року сплачено за проведення повторної судової економічної експертизи 15 000,00 грн., оплату залишку витрат на проведення експертизи відповідач гарантує найближчим часом, посилаючись на те, що рахунку про оплату витрат на проведення експертизи у сумі 98 910,00 грн. відповідач не отримував.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 року, зобов'язано ТОВ "Гадячсир" здійснити оплату проведення повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі у повному обсязі, згідно виставленого рахунку від 05.02.2020 року №283, з дотриманням строків виходячи з приписів абзацу 5 п.1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та надати Східному апеляційному господарському суду докази оплати повторної судової економічної експертизи; матеріали справи ухвалено надіслано до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса ; провадження у справі на час проведення експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року зупинено.

02.02.2021 року за вих. №002022 та 18.03.2021 року за вих. №005603 Східним апеляційним господарським судом надіслано листи до Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса щодо повідомлення про хід виконання повторної судової економічної експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 року у справі №917/1565/16, з урахуванням строків, визначених у абз. 5 п.1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

01.04.2021 року (вх.№3809) на адресу суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса, супровідним листом від 29.03.2021 року вих.№14602 надійшла справа, у зв'язку з тим, що оплата за проведення експертизи згідно рахунку №283 від 05.02.2020 року не надійшла, надані документи повернуті без виконання судової експертизи, який долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2021 року поновлено провадження у справі по розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі; розгляд справи призначено на 13.04.2021 року; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз'яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 року, у зв'язку з відпусткою судді Хачатрян В.С., на підставі п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Тихий П.В.

13.04.2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх.№4302), в якому останній просить вжити заходів процесуального примусу відносно відповідача у справі за невиконання ухвали суду від 17.08.2020 року по сплаті рахунку №283 від 05.02.2020 року за проведення експертизи, що спричинило затягування розгляду справи з вини відповідача, яке долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів процесуального примусу відносно відповідача у справі за невиконання ухвали суду від 17.08.2020 року по сплаті рахунку №283 від 05.02.2020 року за проведення експертизи, дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Добросовісність - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні ними своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, як є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що запобігання неналежній поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мусієнко проти України, №26976/06 від 20.01.2011 року).

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 07.08.2019 року у справі №910/11287/16, де, зокрема, вказано на те, що заява позивача про визнання дій зловживанням процесуальними правами не містить достатніх та обґрунтованих доводів та доказів того, що саме дії відповідача або його представників спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, які б могли бути розцінені як зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Позивачем не надано доказів того, що несплата відповідачем рахунку №283 від 05.02.2020 року за проведення експертизи, суперечить завданню господарського судочинства, а його дії з цього приводу, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи, а тому підстав для задоволення клопотання не має.

Також, у вказаному клопотанні позивач просить передати справу на розгляд до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи, в обґрунтування якого вказує на те, що щодо відповідача господарським судом Полтавської області 02.06.2020 року було порушено провадження у справі про банкрутство №917/1759/20; матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження у якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про передачу справи на розгляд до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Так, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.06.2020 року, зокрема, відкрито провадження у справі №917/1759/20 про банкрутство ТОВ "Гадячсир".

У п. 2 Проблемних питаннях застосування Кодексу України з процедур банкрутства: "Конференція. Практичне застосування норм Кодексу України з процедур банкрутства: аналіз ефективності нових процедур" від 31 січня 2020 року" секретаря судової палати для розгляду справ про банкрутство Верховного Суду В. Я. Погребняка вказано на таке.

"Судовий розгляд справи має відповідати вимозі "розумного строку" в розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Не може бути скасовано правильне по суті судове рішення й відступлено від принципу правової визначеності тільки з підстав порушення правил юрисдикції та задля правового пуризму. Відповідно до вимог ст.6 Конвенції справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав."

Отже, провадження у справі про банкрутство №917/1759/20 ТОВ "Гадячсир" порушено 02.06.2020 року, в той час як оскаржуване рішення ухвалене господарським судом першої інстанції ще 20.09.2017 року, а тому правових підстав для задоволення вказаного клопотання не має.

У судовому засіданні 13.04.2021 року представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання 13.04.2021 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали суду від 09.04.2021 року про відправлення її копії сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2021 року було надіслано на електронну адресу ТОВ "Гадячсир", про що свідчить штамп на зворотньому боці вказаної ухвали (вих.№779 від 09.04.2021 року).

Представник третьої особи в судове засідання 13.04.2021 року не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали суду від 09.04.2021 року про відправлення її копії сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Окрім того, інформацію у справі, що розглядається було розміщено на офіційному веб - порталі Судової влади України, про що свідчать наявні в матеріалах справи відповідні повідомлення.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/15442/17.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду від 09.04.2021 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з карантинними заходами, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Між ПАТ "УкрСиббанк" (позивачем) та ТОВ "Гадячсир" (відповідачем) укладено договір про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цьому договору, у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 18856000 доларів США 00 центів.

До кредитного договору сторонами було укладено 188 додаткових угод, якими вносилися зміни та доповнення до договору.

05.04.2013 року між банками AT "УкрСиббанк", ПАТ "Креді Агріколь Банк", ПАТ "Укрсоцбанк" (UniCredit Bank) та ПАТ "Правекс-Банк" був укладений договір про участь у спільному фінансуванні ТОВ "Гадячсир", відповідно до умов якого банки надають кредити кожен окремо, шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника; отримані кожним з банків доходи за кредитним договором не підлягають розподілу між ними; усі платежі сплачуються позичальником самостійно та окремо відповідному банку.

За п. 1.1.1 договору від 05.04.2013 року, позивач як учасник спільного фінансування встановив надати кредит відповідачу у вигляді поновлювальної мультивалютної кредитної лінії з відкличними зобов'язаннями шляхом укладення кредитного договору на загальну суму 32278291,99 доларів США. Інші умови кредитування визначаються згідно кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року.

Додатковою угодою №167 від 18.11.2013 року до кредитного договору сторони виклали текст кредитного договору в новій редакції.

Згідно з п. 1.1 додаткової угоди №167, кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії до 25 000 000,00 дол. 00 центів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

За змістом п. 2.1.1. додаткової угоди №167 позичальник має право отримати кредит у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати суму ліміту кредитної лінії. Валютою траншу могли бути: гривня України та/або долар США. Базовою валютою є долар США. Загальна сума заборгованості не може перевищувати ліміт кредитної лінії.

Відповідно до розділу Терміни додаткової угоди № 167 транш - це сума кредиту повністю або частина суми кредиту, що надається позичальнику в межах ліміту кредитної лінії під процентну ставку, на строк та в порядку і на умовах, що визначені договором та/або угодами про надання траншу, якщо такі угоди укладаються.

Пунктом 2.1.3. додаткової угоди №167 визначено, що транш може бути наданий за умови, що кредитор отримав належним чином складену та підписану позичальником заяву на видачу траншу.

Згідно п. 4.1. додаткової угоди № 167 кредитор зобов'язується надати кредит позичальнику відповідно до умов договору.

Відповідач звертався до позивача з заявами на видачу кредиту від 12.12.2005 року на суму 18856000,00 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 77185,00 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 2145699,98 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 1304610,00 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 949115,02 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 16558995,64 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 949115,02 дол. США, від 29.06.2011 року на суму 2145699,98 дол. США., від 29.06.2011 року на суму 77185,00дол. США, від 29.06.2011 року на суму 1304610,00 дол. США., від 29.06.2011 року на суму 16558995,64 дол. США.; заявами на видачу траншів № 1 від 28.10.2014 року , № 3 від 25.12.2014 року, №2 від 29.10.2014 року, №4 від 07.11.2014 року, №5 від 07.11.2014 року, №5/1 від 10.11.2014 року, №6 від 24.11.2014 року, №7 від 24.11.2014 року, №8 від 25.11.2014 року, №10 від 03.12.2014 року, №11 від 30.12.2014 року, №12 від 09.01.2015 року, №13 від 20.01.2015 року, №14 від 13.02.2015 року, №15 від 18.02.2015 року, №16 від 20.02.2015 року, №17 від 27.02.2015 року.

Відповідач звертався до позивача з заявами на пролонгацію траншів № 1 від 25.11.2013 року, №2 від 28.11.2014 року ,№3 від 30.10.2014 року.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та протягом періоду 2007року - 2015року неодноразово надавав позичальнику кредитні кошти у вигляді траншів у доларах США та в гривні, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними валютними ордерами, меморіальними ордерами за вказаний період, випискою банку з рахунку обліку кредиту за період 26.12.2005 року - 02.02.2017 року, за період з 05.04.2013 року по 19.09.2016 року та висновком експерта № 442/1443 від 25.07.2017 року.

Відповідач отримані кредитні кошти позивачу у повному обсязі не повернув.

30.12.2015 року позивач та відповідач уклали додаткову угоду №188 до кредитного договору, в якій сторони підтвердили наявність станом на дату укладення додаткової угоди наступної заборгованості позичальника за Кредитним договором за основним боргом: в сумі 16 578 291,99 доларів США - заборгованість за кредитом в доларах США, в сумі 119 210 000,49 грн. - заборгованість за кредитом в гривні.

З моменту укладення додаткової угоди №188 сторони домовились здійснювати облік заборгованості позичальника за: траншами наданими в доларах США, а саме №0, №0, №0, №0 за основним боргом здійснюватиметься кредитором однією сумою, за новим траншем № 0: сума траншу: 16 578 291,99 доларів США; процентна ставка: 10 % річних; дата погашення траншу - 29 січня 2016 року, рахунок для погашення заборгованості: НОМЕР_1.

Облік процентів за траншем №0, нарахованих з моменту укладення додаткової угоди, буде здійснюватися кредитором за траншем №0; траншами наданими в гривні, а саме №0, № 0, № 0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0, №0 за основним боргом здійснюватиметься кредитором однією сумою за новим траншем № 0: сума траншу: 119 210 000,49 гривень; процентна ставка: 18,5% річних; дата погашення траншу: 29 січня 2016 року рахунок для погашення заборгованості: НОМЕР_2.

Облік процентів за траншем №0, нарахованих з моменту укладення додаткової угоди, буде здійснюватися кредитором за траншем № 0.

Додатковою угодою №188 сторони внесли зміни в п.2.2.1 кредитного договору та визначили, що надання кредиту здійснюється у період доступності ліміту кредитної лінії, що починається з 20.11.2015 року та закінчується 29.01.2016 року.

Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник зобов'язується забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни.

Свої зобов'язання позичальник не виконав, кредит у повному обсязі до 29.01.2016 року не повернув.

Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджується випискою з рахунку обліку кредиту з 05.04.2013 року по 19.09.2016 року.

Доказів сплати визначеної у додатковій угоді №188 заборгованості за кредитом відповідачем не надано.

За відповідачем існує прострочена заборгованість за кредитом у сумі 16 578 291,99 доларів США та у сумі 119 210 000,49 грн.

Відповідно до п.п. 1.3.5, 1.3.6. кредитного договору та додаткових угод позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п. 13,1.3.1, 1.3.2 договору.

Згідно розділу 11 кредитного договору в редакції додаткової угоди №187, банк має право для погашення грошових зобов'язань позичальника здійснювати договірне списання коштів останнього з його поточних рахунків, відкритих у банку.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 01.09.2016 року відповідач має 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 1950990,98 дол. США простроченої заборгованості за процентами за кредитним договором, що підтверджується відповідними виписками з рахунку обліку відсотків, випискою банку з рахунку обліку кредиту за період 26.12.2005 року - 02.02.2017 року.

Позивач посилається на те, що 21.09.2016 року направив відповідачу вимогу № 33-21/48519, якою просив негайно сплатити всю суму простроченої заборгованості за кредитним договором, а саме 119210000,49 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 16578291,99 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 1950990,98 доларів США простроченої заборгованості за процентами.

Відповідач листом №632 від 21.09.2016 року повідомив позивача про те, що з грудня 2015 року через фінансові труднощі ТОВ "Гадячсир" не в змозі належним чином (у строки та обсягах, що передбачені кредитними договорами) виконувати свої фінансові зобов'язання перед банками та запропонував провести реструктуризацію кредитного боргу.

Договір про реструктуризацію боргу між сторонами не укладався.

Відповідач заборгованість за кредитом та процентами не сплатив.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Полтавської області, в якому останній просив стягнути з відповідача 119210000,49 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 16578291,99 доларів США простроченої заборгованості за кредитом, 1950990,98 доларів США простроченої заборгованості за процентами згідно кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року.

20.09.2017 року господарським судом Полтавської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов'язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Так, матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача перед позивачем 119210000,49 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 16578291,99 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 1950990,98 дол. США простроченої заборгованості за процентами за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року.

Позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості в сумі 16578291,99 дол. США та 119 210 000,49 грн. по всім наданим йому траншам, сторони спростили облік заборгованості та звели її до двох траншів у гривні та доларах США, відповідно.

У п. 5.1. кредитного договору сторони погодили, що позичальник зобов'язується забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором терміни.

Свої зобов'язання позичальник не виконав, кредит у повному обсязі до 29.01.2016 року не повернув.

Посилання апелянта на те, що у господарського суду першої інстанції відсутні будь-які правові підстави вважати доведеною заборгованість за кредитом у розмірі 16 578 291,99 доларів США та прострочену заборгованість за процентами у розмірі 1 950 990,98 доларів США, не приймаються, з огляду на таке.

Так, умовами додаткової угоди №188 сторонами було проведено звірку розрахунків та визначено суму заборгованості відповідача по основному боргу.

А тому аргументи апелянта на те, що в період з 23.12.2008 року по 30.09.2009 року ним були здійснені переплати, які мали б зараховуватись до тіла кредиту, прямо суперечать вказаній додатковій угоді № 188 від 30.12.2015, яка є дійсною.

Наявність заборгованості у вказаному розмірі підтверджується, також, випискою з рахунку обліку кредиту з 05.04.2013 року по 19.09.2016 року.

Доказів сплати визначеної у додатковій угоді №188 заборгованості за кредитом відповідачем не надано.

Отже, за відповідачем існує прострочена заборгованість за кредитом у сумі 16 578 291,99 дол. США та у сумі 119 210 000,49 грн.

Відповідно до п.п. 1.3.5, 1.3.6. кредитного договору та додаткових угод позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії в строки, встановлені в п. 13,1.3.1, 1.3.2 цього договору.

Згідно розділу 11 кредитного договору в редакції додаткової угоди №187, банк має право для погашення грошових зобов'язань позичальника здійснювати договірне списання коштів останнього з його поточних рахунків, відкритих у банку.

За змістом наданого позивачем розрахунку, станом на 01.09.2016 року відповідач має 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 1950990,98 дол. США простроченої заборгованості за процентами за кредитним договором.

Вказане підтверджується відповідними виписками з рахунку обліку відсотків, випискою банку з рахунку обліку кредиту за період 26.12.2005 року - 02.02.2017 року.

Аргументи апелянта щодо невірності нарахування позивачем процентів та невідповідності суми боргу за процентами судом є необґрунтованими, з огляду на таке.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 07.12.2016 року у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На вирішення експерта, зокрема, було поставлено питання: яка сума прострочених процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року, відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, підтверджується документально.

За результатом судової експертизи судовим експертом надано висновок № 1442/1443 від 25.07.2017 року.

В резолютивній частині висновку судовим експертом вказано, що розмір прострочених процентів, що нараховані ПАТ "УкрСиббанк" за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року в сумі 19031067,85 грн. та 1950990,98 дол. США , відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до зазначеного кредитного договору, угод про надання траншів, а також інших та угод документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, підтверджуються документально.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, оскільки доказів сплати боргу за кредитним договором відповідачем не надано.

Разом з тим, висновком Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. проф.М.С. Бокаріуса від 19.11.2018 року №1897/1898 (т.6,а.с.81-94) комісійної судової економічної експертизи встановлено наступне.

По першому питанню: в межах компетенції експерта - економіста, розрахунок заборгованості ТОВ "Гадячсир" (додаток до пояснень, вх.номер господарського суду від 07.12.2016 року №15161), в ході проведеного дослідження підтверджується умовами укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, а також розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за кожним траншем в межах зазначеного кредитного договору.

По другому питанню: за користування ТОВ "Гадячсир" кредитними коштами, відповідно до укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, загальний розмір нарахованих відсотків в сумі: 50 849 142, 23 грн. (по відповідним траншам), підтверджується документально.

По третьому питанню: розмір заборгованості ТОВ "Гадячсир" за простроченими процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору (станом на 01.09.2006 року), розрахований ПАТ "УкрСиббанк" (додаток до пояснень, вх. номер господарського суду №15161 від 07.12.2016 року) підтверджується в наступних сумах: 19 031 067,86 грн. по траншу №0; 1950990,98 доларів США по траншам №0, №0, №0, №0, №0.

По четвертому питанню: розмір заборгованості ТОВ "Гадячсир" за процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору (станом на 01.09.2006 року), розрахований ПАТ "УкрСиббанк" (додаток до пояснень, вх. номер господарського суду №15161 від 07.12.2016 року) підтверджується в наступних сумах: 22 829 230,92 грн. по траншу №0; 2 236 506,01 доларів США №0, №0, №0, №0, №0.

Отже, висновком Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. проф.М.С. Бокаріуса від 19.11.2018 року №1897/1898 встановлено, що розмір заборгованості ТОВ "Гадячсир" за простроченими процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання про надання мультивалютної кредитної лінії №13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору (станом на 01.09.2006 року), розрахований ПАТ "УкрСиббанк" (додаток до пояснень, вх. номер господарського суду №15161 від 07.12.2016 року) підтверджується в наступних сумах: 19 031 067,86 грн. по траншу №0; 1950990,98 доларів США по траншам №0, №0, №0, №0, №0.

Також, висновком Полтавського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 03.09.2019 року №6 (т.8, а.с.78-95) за результатами судової економічної експертизи, проведеної за ухвалою від 09.01.2019 року у справі встановлено, таке: 1. встановити чи відповідає наданий ПАТ "УкрСиббанк" та наявний в матеріалах справи уточнений розрахунок заборгованості ТОВ "Гадячсир" (додаток до пояснень, вх.номер господарського суду від 07.12.2016 року №15161) умовам укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, неможливо; 2. суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" перед ПАТ "УкрСиббанк" з основного боргу відповідно до укладеного між ТОВ "Гадячсир" та ПАТ "УкрСиббанк" кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, станом на 01.09.2016 року з простроченої заборгованості складає 98 276 492,49 грн. та 16 578 291,99 доларів США; 3. документально підтвердити суму процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ПАТ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року, відповідно до укладеного кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, неможливо; 4.документально підтвердити суму прострочених процентів, що нарахована ПАТ "УкрСиббанк" за користування ПАТ "Гадячсир" кредитними коштами станом на 01.09.2016 року, відповідно до укладеного кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, угод про надання траншів та інших угод та документів, укладених між вказаними сторонами на виконання умов кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії від 26.12.2005 року, неможливо; 5. визначити суму заборгованості ТОВ "Гадячсир" за процентами за користування кредитом за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005р., з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору (станом на 01.09.2016 року), неможливо.

Зокрема, у вказаному висновку вказано на те, що в додаткових угодах №74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року, №80 від 23.04.2008 року, №98 від 30.09.2009 року, №106 від 27.04.2009 року, №107 від 27.05.2010 року, №110 від 10.06.2010 року, №116 від 15.09.2010 року, №118 від 28.02.2011 року, №134 від 23.05.2011 року, №136 від 03.06.2011 року,№134 від 23.05.2011 року, №136 від 03.06.2011 року, №167 від 18.11.2013 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-Кб від 26.12.2005 року ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" погодили застосування змінюваної процентної ставки для розрахунку процентів за користування кредитними коштами в доларах США, яка визначається (розраховується) в порядку, встановленому вказаними додатковими угодами, в залежності від зміни Індексу "LIBOR".

Згідно умов додаткових угод №74 від 01.10.2007 року, №78 від 04.03.2008 року, №80 від 23.04.2008 року, №167 від 18.11.2013 року до кредитного договору про надання мультивалютної кредитної лінії №13-Кб від 26.12.2005 року, розмір ставки Індексу "LIBOR" має визначатися на підставі даних інформаційних систем REUTERS та BLOOMBERG, а кредитор зобов'язаний повідомляти позичальника про новий розмір Індексу "LIBOR", що застосовується до цього договору шляхом здійснення публікації в одному з наступних періодичних видань: "Голос України" або "Урядовий Кур'єр", а в разі призупинення дії або зміни офіційного друкованого видання Верховного Ради України або Кабінету Міністрів України - в іншому друкованому виданні, що буде мати статус офіційного видання Верховного Ради України або Кабінету Міністрів України.

До компетенції експерта економіста не входить аналіз та використання даних інформаційних систем REUTERS та BLOOMBERG для визначення значення ставки індексу "LIBOR", а інформація щодо "LIBOR" 12 М за період з 01.10.2007 року по 01.09.2016 року, яка міститься на аркушах 134-140, том 7, не містить посилання на джерело інформації, а використання інших, не погоджених ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Гадячсир" джерел значення ставки "LIBOR" суперечить положенням кредитного договору від 26.12.2005 року та виходить за межі повноважень експерта.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням Закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Отже, оскільки висновком Полтавського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 03.09.2019 року №6 не надано відповідей на поставлені питання, вказаний висновок не береться до уваги колегією суддів.

Таким чином, враховуючи те, що матеріалами справи та висновком Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. проф.М.С. Бокаріуса від 19.11.2018 року №1897/1898 підтверджено наявність у відповідача перед позивачем 119210000,49 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 19031067,85 грн. простроченої заборгованості за процентами, 16578291,99 дол. США простроченої заборгованості за кредитом, 1950990,98 дол. США простроченої заборгованості за процентами за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 13-КБ від 26.12.2005 року, відповідачем доказів погашення вказаної заборгованості не надано, позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення.

Отже, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 20.09.2017 року у справі №917/1565/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.04.2021 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя П.В. Тихий