РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2021Справа № 910/3336/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Науково - виробниче підприємство Агрінол »

до Акціонерного товариства « Українська залізниця »

про стягнення 150793,70 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Окуджава Г.Л.

Представники сторін:

Від позивача не з`явився

Від відповідача Никипорець І.Ф. - предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю « Науково - виробниче підприємство Агрінол » звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Акціонерного товариства « Українська залізниця » 150793,70 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.03.2021 р. відрите провадження у справі № 910/3336/21, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 15.04.2021 р.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України справа розглядається без участі представника позивача, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

12.02.2018 р. між позивачем ( замовником ) та відповідачем ( перевізником ) був укладений договір про надання послуг № 08497/ЦТЛ - 2018 , відповідно до умов якого відповідач зобов`язався здійснювати перевезення вантажів, а позивач зобов`язався здійснювати розрахунки за отримані послуги.

03.11.2019 р. позивачу, як вантажоодержувачу на станцію призначення Берда Придніпровська залізниця із Грузії ( Кутаиси ) надійшла цистерна: № 73063661 ( залізнична накладна № 00396424 ) - олива циліндрова Ц-11 ( 56600 кг )

Вказаний вантаж надійшов на ст. Берда без проходження процедури розмитнення в митниці призначення ( Одеська митниця ), на станції Одеса - Застава - 1

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно митної декларації від 25.10.2019 р. № 50020/2019/012126, відповідач зобов`язався поставити вантаж у митницю призначення ( Одеська митниця ) до 09.11.2019 р. для проходження митних формальностей. Митне оформлення зазначеного вантажу повинно було здійснюватися Одеською митницею на ст. Одеса - Застава - 1, Одеської залізниці з подальшим направленням на станцію призначення вантажоодержувачу. Натомість, відповідач свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позивач був вимушений здійснити повернення вантажу ( переадресацію ) за власні кошти до ( митниці/призначення ) - зі станції Берда на станцію Одеса - Застава - 1 для проведення процедури митного оформлення. Вказані дії, а саме усунення наслідків, спричинених діями працівників АТ « Українська залізниця » призвело до фінансових втрат ( збитків ) в розмірі 150793,70 грн., з яких:

80745,80 грн. - переадресація цистерни зі станції Берда Придніпровська на станцію/митницю призначення Одеса - Застава - 1 із поверненням на станцію Берда Придніпровська

608,80 грн. - збір за переадресацію

51465,90 грн. - за зберігання вантажу до видачі його вантажоодержувачу.

17973,20 грн. - плата за користування вагонами.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 2 п. 2.1.3 договору про надання послуг від 12.02.2018 р. № 08497/ЦТЛ - 2018 передбачено, що замовник зобов`язаний самостійно здійснювати всі необхідні погодження, пов`язані з перевезенням великовагових та негабаритних вантажів, оформляти або організовувати оформлення перевізних документів і документів, необхідних для виконання митних та інших процедур державного контролю.

Як встановлено судом, накладна № 00396424 була передана позивачу для здійснення митного оформлення відповідно до п. 7 Правил видачі вантажів про, що зроблено запис у книзі передачі перевізних та супровідних документів одержувачу ( митному підрозділу ) для митного оформлення в митниці призначення.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує на те, що зазнав збитки

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до п. 2 ст. 22 вказаного кодексу збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступін фактори:

наявність реальних збитків; вина заподіювача збитків; причинний зв`язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. ( ст. 224 Господарського кодексу ).

Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Позивач всупереч вимогам ст.74 ГПК України не надано суду доказів завдання відповідачем збитків в розумінні ст. 225 Господарського кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 21.04.2021 р.

Суддя В.І.Пінчук