ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" квітня 2021 р. Cправа № 902/1256/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр. Космонавтів, 30-А, оф. 721, м. Вінниця, 21021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ДРАЙВ" (вул. Келецька, 53, к. 211, м. Вінниця, 21027)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" (пр. Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021)

про визнання рішення недійсним

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н та дати (вх .№ 1208/20 від 23.12.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" з вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" від 10.12.2020 № 113.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на наступне. Позивач є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" з часткою в статутному капіталі в розмірі 50%.

10.12.2020 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО», на яких прийнято рішення, що оформлені протоколом № 113. Означене рішення було прийнято методом опитування. Ініціатором проведення зборів шляхом опитування було ТОВ «ЕКО ДРАЙВ». При цьому голос ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС», як учасника товариства врахований не був, оскільки на думку ініціатора відповідно до ч. 3 ст. 98 ЦК України, ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» не має права голосу при прийнятті загальними зборами товариства рішень з даних питань.

Позивач, посилаючись на положення ст. 36 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 6.1.10 Статуту ТОВ «ЕКО ДРАЙВ», зважаючи на його відповідь, де було зазначено про його заперечення проти запропонованих питань, вважає, що оскаржуване рішення є неприйнятим.

Ухвалою суду від 28.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1256/20 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.01.2021.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву №б/н та дати (вх.№ 01-48/85/20 від 23.12.2020) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» від 10.12.2020 № 113 до розгляду справи по суті та заборони директору Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки вчиняти дії щодо виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» від 10.12.2020 № 113.

За результатами розгляду заяви позивача судом 28.12.2020 постановлено ухвалу про відмову в її задоволенні.

25.01.2021 на адресу суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО ДРАЙВ» №б/н від 21.01.2021 на позовну заяву. Суть заперечень відповідача зводиться до того, що в силу положень ч. 3 ст. 98 Цивільного кодексу України, ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» не мав право голосу при прийнятті 10.12.2020 рішення Загальними зборами учасників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО». Заборона участі у голосуванні ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» при вирішенні питань щодо вчинення ним правочину та щодо спору між ним і ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО», на переконання відповідача, забезпечує неупередженість при вирішенні зазначених питань і тим самим забезпечує охорону прав і інтересів ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО».

За результатами судового засідання 26.01.2021 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 26.01.2021 про відкладення підготовчого засідання на 23.02.2021, визнав обов`язковою явку представника відповідача 1 - ТОВ «ЕКО ДРАЙВ».

При розгляді справи 23.02.2021 судом встановлено невиконання відповідачем 1 вимог суду щодо забезпечення явки уповноваженого представника в судове засідання.

З огляду на невиконання відповідачем 1 вимог ухвали, зважаючи відсутність в матеріалах справи достатніх доказів для закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, ухвалою суду від 23.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 18.03.2021.

17.03.2021 на електронну адресу суду надійшла заява № б/н від 17.03.2021 (вх. № 01-34/2328/21 від 17.03.2021) скріплена електронним цифровим підписом представника відповідача 2 - адвоката Горобця Д.Г. про закриття провадження у справі № 902/1256/20 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За результатами судового підготовчого засідання 18.03.2021 судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання 18.03.2021, якою: відкладено розгляд заяви представника відповідача 2 - адвоката Горобця Д.Г. про закриття провадження у справі № 902/1256/20; закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1256/20 для судового розгляду по суті на 13.04.2021.

13.04.2021 на електронну адресу суду надійшов лист № б/н від 12.04.2021 (вх. № 01-34/3393/21 від 13.04.2021) скріплений електронним цифровим підписом представника відповідача 2 - адвоката Горобця Д.Г., до якого долучено докази повноважень даного представника.

13.04.2021 на електронну адресу суду надійшло клопотання № б/н від 13.04.2021 (вх. № 01-34/3390/21 від 13.04.2021) скріплене електронним цифровим підписом представника відповідача 1 - адвоката Марцинковського Л.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату з підстав неможливості його участі в засіданні суду, призначеного на 13.04.2021 у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

15.04.2021 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення № б/н від 15.04.2021 (вх. № 01-34/3517/21 від 15.04.2021) скріплені електронним цифровим підписом представника відповідача 1 - адвоката Марцинковського Л.В.

На визначену судом дату представник позивача не з`явилися. Про час та місце розгляду справи представник позивача повідомлений під розписку в судовому засіданні 18.03.2021.

Відповідачі правом участі в засіданні суду також не скористалися. Про розгляд справи повідомлені належним чином: представник відповідача - під розписку в судовому засіданні 18.03.2021; відповідач 2 - ухвалою суду від 18.03.2021.

Розглядаючи в судовому засіданні 13.04.2021 заяву представника відповідача 2 - адвоката Горобця Д.Г. про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд зважає на наступне.

Підставою закриття провадження у справі за доводами представника ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" є те, що наявний документ у формі рішення від 10.12.2020 не може вважатися рішенням загальних зборів учасників товариства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстави. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування та є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору (п 2 ч. 1 ст. 232 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що закриття провадження у справі можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Предметом спору в даній справі є рішення загальних зборів учасників ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" № 113 від 10.12.2020, яке існувало на момент звернення до суду з даним позовом, та залишається таким станом на день розгляду заяви, що виключає підстави для задоволення поданої заяви ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО".

Доводи щодо того, що рішення загальних зборів учасників ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" № 113 від 10.12.2020 не може вважатися рішенням загальних зборів учасників ТОВ "АЕУ ЕНЕРГО" є безпідставними, позаяк рішення загальних зборів учасників є актами ненормативного характеру, тобто офіційними письмовими документами органу управління юридичної особи, що породжують правові наслідки, спрямовані на врегулювання господарських відносин. За таких обставин рішення, прийняті загальними зборами, є актами індивідуальної дії, оскільки їх приписи вважаються обов`язковими для обмеженого кола суб`єктів господарських відносин.

Розглядаючи клопотання № б/н від 13.04.2021 (вх. № 01-34/3390/21 від 13.04.2021) представника відповідача 1 - адвоката Марцинковського Л.В. про відкладення розгляду справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи/заяви має формувати суд, який розглядає справу/заяву. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, розгляду заяви, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

За висновками суду, під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на обмежений строк розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників не визнавалась судом обов`язковою, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання представника відповідача 1 про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом враховано наступне.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач 2 письмового відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з огляду на викладене, слід вважати, що відповідач 2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, однак своїм процесуальним правом на участь в судових засіданнях не скористався, а відтак, застосовуючи принципи змагальності, диспозитивності та пропорційності господарського судочинства, що закріплені в п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 13-15 ГПК України, та беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для надання доказів, необхідних для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 13.04.2021 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В силу ч.1 ст. 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до ст. 114 Цивільного кодексу України учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа. Обмеження щодо участі у господарських товариствах може бути встановлено законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» є юридичною особою, учасниками якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ДРАЙВ», що підтверджується п.1.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» (надалі Статут Товариства) затвердженого протоколом №1 Загальних зборів засновників Товариства від 19.02.2014 та зареєстрованого 26.02.2014.

Відповідно до п. 1.9. Статуту Товариства предметом діяльності товариства є: виробництво, розподілення, постачання та продаж електричної та теплової енергії з органічної сировини; виробництво, продаж та торгівля сертифікатами СО2 та правами на викиди; а також інші види господарської діяльності, що не заборонені чинним законодавством України.

Статутний капітал Товариства становить 100 000,00 грн., та розподіляється наступним чином:

Товариство з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство «Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища» - розмір частки складає 50 000,00 грн., та дорівнює 50% статутного капіталу;

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ДРАЙВ» - розмір частки складає 50 000,00 грн., та дорівнює 50% статутного капіталу (п. 2.2. Статуту)

Статтею 6 Статуту Товариства визначено органи Товариства.

Так, органами Товариства є: Вищий орган Товариства - Загальні збори Учасників (Збори Учасників); виконавчий орган - Директор; орган, що здійснює контроль за діяльністю Директора Товариства - Контрольна комісія.

Діяльність Товариства регулюється та координується Зборами Учасників, які є вищим органом Товариства. (п. 6.1.1. Статуту)

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» листом № 173 від 03.12.2020 повідомило ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» про ініціювання ним Загальних зборів Учасників з прийняття рішень шляхом опитування Учасників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» з наступних питань:

Про розірвання Договору №1 передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди від 12.12.2014, який укладений між ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» та ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС»;

Про розірвання Договору №2 оренди газозбірної системи від 01.10.2015, який укладений між ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» та ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС»;

Про розірвання Договору №3 технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 ВІО V01 від 01.10.2015, який укладений між ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» та ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС».

10 грудня 2020 року з наведених вище питань Загальними зборами Учасників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» було прийняте рішення шляхом опитування №113.

Згідно даного рішення вирішили:

По першому питанню:

Надати згоду на вчинення значних правочинів та уповноважити директора ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншу особу, яка виконуватиме його обов`язки, в строк до 31 грудня 2020 року укласти додаткову угоду про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору № 1 передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди від 12 грудня 2014 року.

Директору ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки з дати укладання додаткової угоди про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору №1 передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди від 12 грудня 2014 року, але у будь-якому випадку не пізніше 31 грудня 2020 року припинити використання Обладнання та повернути його Орендарю відповідно до п. 6 Договору зі складанням відповідних актів.

Директору ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки з дати укладання додаткової угоди про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору №1 передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди від 12 грудня 2014 року, але у будь-якому випадку після 31 грудня 2020 року у т.ч. внаслідок невикористання Обладнання - акти наданих послуг не приймати і не підписувати.

По другому питанню:

Надати згоду на вчинення значних правочинів та уповноважити директора ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншу особу, яка виконуватиме його обов`язки, в строк до 31 грудня 2020 року укласти додаткову угоду про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору № 2 оренди газозбірної системи від 01 жовтня 2015 року.

Директору ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки з дати укладання додаткової угоди про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору № 2 оренди газозбірної системи від 01 жовтня 2015 року, але у будь-яку випадку не пізніше 31 грудня 2020 року припинити використання Обладнання та повернути його Орендодавцю відповідно до п.6. Договору зі складанням відповідних актів.

Директору ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки з дати укладання додаткової угоди про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору № 2 оренди газозбірної системи від 01 жовтня 2015 року , але у будь-якому випадку після 31 грудня 2020 року у т. ч. внаслідок невикористання Обладнання - акти наданих послуг не приймати і не підписувати.

По третьому питанню :

Надати згоду на вчинення значних правочинів та уповноважити директора ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншу особу, яка виконуватиме його обов`язки, укласти додаткову угоду про розірвання з ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» Договору №3 технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 ВІО V01 від 01 жовтня 2015 року відповідно до умов п.7 Договору.

Директору ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» або іншій особі, яка виконуватиме його обов`язки в строк до 31 грудня 2020 року в письмовому вигляді повідомити ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС», Виконавця за Договором №3 технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 ВІО V01 від 01 жовтня 2015 року, про розірвання Договору відповідно до умов п.7.

За змістом даного рішення Загальних зборів Учасників, ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» не має право голосу при прийнятті Загальними зборами Товариства рішень з даних питань, відповідно до ч. 3 ст. 98 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Загальних зборів Товариства позивач, як Учасник Товариства, просить визнати його недійсним.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст.116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); вийти у встановленому порядку з товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Однією із форм реалізації права учасника на управління товариством з обмеженою відповідальністю є участь такого учасника у роботі вищого органу управління товариством - загальних зборах учасників товариства.

Рішення загальних зборів учасників господарського товариства за своєю правовою природою є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), які породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства, за загальними правилами, є невідповідність таких рішень нормам законодавства, порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів, позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах, порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

17.06.2018 набув чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Оскільки предметом спору є рішення Загальних зборів Учасників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» від 10.12.2020, які прийняті після набрання чинності вказаним Законом, норми цього Закону підлягають застосуванню у спірних відносинах.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Станом на час проведення відповідачем 2 оспорюваних Зборів, тобто на 10.12.2020, зміни до Статуту ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» в зв`язку з набуттям чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" внесені не були. На момент прийняття оспорюваного рішення діяв Статут, затверджений протоколом Загальних зборів Засновників ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» від 19.02.2014.

Відповідно до ч.1 ст.98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Збори Учасників складаються з Учасників або призначених та уповноважених ними представників. При голосуванні на Зборах Учасників Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. (п. 6.1.2. Статуту)

До компетенції Зборів Учасників, з поміж іншого, належить: надання згоди (дозволу) прийняття рішення про вчинення правочинів на суму більшу ніж 2000,00 грн. або еквівалент у іноземній валюті; надання згоди (дозволу) на укладання договорів оренди рухомого та нерухомого майна зі строком договору більш ніж три місяці або на суму більш ніж 2000,00 грн. або еквівалент у іноземній валюті; встановлювати, скасовувати та/або змінювати будь-які повноваження Директора та/або будь-якого іншого органу Товариства. (п.п. 6.1.3.18., 6.1.3.19., 6.1.3.23. Статуту)

Поряд з цим, п. 6.1.10 Статуту визначено, що на Загальних зборах Учасників допускається прийняття рішення методом опитування (у тому числі, з використанням електронної пошти або телефон-факсу). У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилаються Учасникам на вказані ними поштові адреси, адреси електронної пошти або телефон-факс. Учасники, які отримали проект рішення або питання для голосування на Загальних зборах Учасників, повинні у письмовій та/або електронній формі, протягом трьох діб, сповістити Товариство про прийняте ними рішення. Рішення викладається у письмовій формі, скріплюється підписом і печаткою Учасника та у сканованому вигляді або телефон-факсом надсилається Товариству. Всі Учасники негайно повідомляються Товариством про рішення прийняті іншими Учасниками. Таке рішення, телефон-факсом або у сканованому вигляді надсилається на адресу електронної пошти іншого Учасника. Прийняте у такий спосіб рішення має бути невідкладно оформлене письмовим документом та підписано всіма Учасниками. Рішення набирає чинність після того, як воно буде підписане. За відсутності певної згоди у письмовій формі, або отриманої електронною поштою, або за телефоном-факсом, рішення вважається неприйнятим.

Статтею 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначена процедура прийняття рішень загальних зборів шляхом опитування.

Якщо інше не встановлено статутом товариства, рішення загальних зборів учасників може бути прийнято шляхом опитування. (ч.1)

Шляхом опитування не можуть прийматися рішення про: 1) обрання та припинення повноважень членів наглядової ради та виконавчого органу; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) злиття, приєднання, поділ, виділення або перетворення товариства, затвердження статутів правонаступників; 4) ліквідацію товариства; 5) визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) виключення учасника з товариства. (ч. 2)

Статутом товариства можуть бути визначені додаткові питання, рішення з яких не приймаються шляхом опитування. (ч.3)

Ініціатором проведення опитування може бути будь-який учасник товариства або виконавчий орган, якщо інше не встановлено статутом товариства. (ч. 4)

Ініціатор опитування надсилає всім учасникам товариства відповідний запит з проектом рішення із запропонованого питання (питань). У такому запиті зазначаються адреса, на яку учасники товариства мають надіслати свою відповідь та прийняті рішення, і строк, протягом якого вони мають це зробити. Надсилання учасникам запитів може здійснюватися із застосуванням засобів електронних комунікацій, визначених статутом товариства. (ч. 5)

У разі згоди із запропонованим рішенням учасник товариства підписує проект рішення та надсилає його ініціатору протягом 15 днів з дня отримання запиту, якщо інше не встановлено статутом товариства. Згода учасника товариства з прийнятим рішенням має бути безумовною. Надсилання учасником згоди з прийнятим рішенням може здійснюватися із застосуванням засобів електронних комунікацій, визначених статутом товариства. (ч. 6)

Статутом товариства можуть бути передбачені вимоги до засвідчення волевиявлення учасників під час опитування, у тому числі необхідність нотаріального засвідчення справжності підпису учасника товариства. (ч. 7)

Ініціатор опитування зобов`язаний викласти прийняте рішення в письмовій формі, додати до нього копії відповідей усіх учасників товариства та надіслати всім учасникам товариства в порядку, встановленому для надіслання запитів, протягом 10 днів з дати завершення строку на прийняття ним відповідей від учасників товариства. Ініціатор опитування передає виконавчому органу товариства підписані письмові рішення, отримані від учасників товариства, що скріплюються, зберігаються разом та набувають статусу протоколу. Рішення, прийняте шляхом опитування, також може бути оформлено у вигляді єдиного письмового документа, підписаного всіма учасниками товариства. (ч.8)

Відповіді, отримані після закінчення встановленого строку, або такі, зміст яких не дає змоги встановити волевиявлення учасника товариства щодо порушеного ініціатором питання, не враховуються під час підрахунку результатів голосування з такого питання. (ч.9)

Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували всі учасники товариства. Якщо інше не встановлено статутом товариства, датою прийняття рішення вважається останній день строку, протягом якого учасники мали надіслати свої відповіді ініціатору письмового рішення. (ч. 10)

Судом встановлено, що ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» на лист ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» № 173 від 03.12.2020, листом від 07.12.2020 повідомило, що ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» з запропонованим проектом рішення не згодне по всім пунктам порядку денного та голосує проти. При цьому зауважено, що вимоги п. 3 ст. 98 ЦК України до прийняття рішення, яке проводиться шляхом опитування, не застосовуються враховуючи вимоги п. 12 ст. 36 та п. 4 ст. 34 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Тоді як відповідач 1 - ТОВ «ЕКО ДРАЙВ» стверджує, що позивач не має права голосу при прийнятті рішень Загальними зборами Учасників в даному випадку оскільки є зацікавленою особою. За переконаннями відповідача 1, заборона участі у голосуванні ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» при вирішенні питань щодо вчинення ним правочину та щодо спору між ним і ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» забезпечує неупередженість при вирішенні зазначених питань і тим самим забезпечує охорону прав і інтересів ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО».

Як слідує з матеріалів справи між ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» та ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» в період 2014, 2015 років укладено ряд договорів.

Так, 12.12.2014 між ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» (Орендодавець) та ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» (Орендар) укладено Договір № 1 передачі для монтажу обладнання та його подальшої оренди, відповідно до умов п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, а саме систему для виробництва електроенергії з біогазу ІЕТ 999 ВІО V01, яке є об`єктом власності Орендодавця. Термін дії даного Договору, відповідно до п. 15.1. Договору, починає свій перебіг з дати його укладення і припиняє свою дію з 31.12.2029р.

01.10.2015 між ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» (Орендодавець) та ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» (Орендар) укладено Договір №2 оренди газозбірної системи, згідно з предметом якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування Систему по збору та утилізації біогазу на полігоні побутових відходів біля с. Стадниці у Вінницькому районі відповідно до Технічного паспорту, яка є об`єктом власності Орендодавця. Термін дії даного Договору, відповідно до п. 15.1. Договору, починає свій перебіг з дати його укладення і припиняє свою дію з 01.10.2025р.

01.10.2015 року між ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» (Виконавець) та ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО» (Замовник) укладено Договір № 3 технічного обслуговування системи для виробництва електроенергії з біогазу IET999BIOV01, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується за плату надавати послуги з Сервісу системи для виробництва електроенергії з біогазу IET999BIOV01, що знаходиться на полігоні побутових відходів біля с. Стадниця у Вінницькому районі. Відповідно до п. 7.1. цього Договору останній починає діяти з моменту його підписання, і в силу п. 7.2. Договору закінчує свою дію після останнього нормативного сервісу по настанні 111900 експлуатаційних годин згідно Додатку ІІ та Додатку IV або через п`ятнадцять років дії Договору або передчасно у випадку розірвання Договору згідно п. 7.3., в залежності від того, яка подія відбудеться перша.

Ініціюючи проведення Загальних зборів Учасників шляхом опитування ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» у повідомленні, адресованому ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС», наведено перелік питань, що виносяться на збори, та з посиланням на п. 5 ч. 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зазначено наступне: «… у разі згоди з запропонованим проектом рішення, прошу підписати його та надіслати засобами поштового зв`язку протягом 15 діб на адресу ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» (21027, м. Вінниця, вул. Келецька, б. 53, кім. 211), а скан-копію направити на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 »

Тоді як в оскаржуваному рішенні № 113 від 10.12.2020 по всіх питаннях, винесених на розгляд, міститься застереження наступного змісту: «Учасник 2 відповідно до ч. 3 ст. 98 Цивільного кодексу України, ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» не має права голосу при прийнятті Загальними зборами Товариства рішень з даного питання».

Суд не може погодитись з доводами ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» виходячи з наступного.

Так, приписами ч. 3 ст. 98 Цивільного кодексу України унормовано, що учасник товариства не має права голосу при прийнятті загальними зборами товариства рішень з питань щодо вчинення з ним правочину та щодо спору між ним і товариством, якщо інше не встановлено законом.

При цьому суд зважає, що ст. 98 Цивільного кодексу України визначає загальні положення прийняття рішень Загальними зборами Учасників Товариства, тоді як рішення, що є предметом спору в даній справі, проводились шляхом опитування, процедура проведення яких визначена у ст. 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч. 10 ст. 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували всі учасники товариства.

Суд зважає, що дана норма є імперативною, виходячи з приписів якої, рішення загальних зборів, яке проводиться шляхом опитування вважається прийнятим у разі, коли за нього проголосували всі учасники товариства, з чим узгоджується і п. 6.1.10 Статуту Товариства.

З огляду на наведене, враховуючи вище зазначені вимоги законодавства та Статуту Товариства, зважаючи на відповідь ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» в якій було зазначено, що Товариство голосує проти запропонованих питань, а також те, що представником ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» спірне рішення не підписувалось, рішення вважається не прийнятим.

Проте, ТОВ «ЕКО-ДРАЙВ» 10.12.2020 оформлено спірне рішення за № 113, про що листом № 178 від 10.12.2018 повідомлено ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО», в якому окремо наголошено на неухильному виконанні рішень Загальних зборів Учасників.

Таким чином, на переконання суду, вказане рішення породжує наслідки які впливають на права та обов`язки учасників товариства.

З огляду на наведене, в його сукупності, суд дійшов висновку, що прийняття рішення Загальних зборів Учасників Товариства № 113 від 10.12.2020 суперечить положенням ст. 36 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 6.1.10 Статуту ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО», відтак підлягає визнанню недійсним.

Посилання відповідача 1 на наявність судових спорів між позивачем та відповідачем 2 судом не беруться до уваги, позаяк спір в даній справі випливає з корпоративних відносин учасників Товариства та не стосується господарської діяльності ТОВ «СУНП «АЕТТЗНПС» та ТОВ «АЕУ ЕНЕРГО». З аналогічних підстав не заслуговують на увагу і доводи позивача щодо того, що прийняте оскаржуване рішення призведе в подальшому до припинення діяльності Товариства позивача та його повної ліквідації.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення з мотивів наведених вище.

Слід звернути увагу, що при прийнятті рішення суд керувався таким.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що законним є рішення, ухвалене господарським судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно із ч.4 ст.4 ГПК України суд, зокрема, застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як визначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України", яке 10.05.2011 року набрало статусу остаточного, одним із критеріїв обґрунтованості судового рішення є те, щоб продемонструвати сторонами, що вони почуті.

В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 року та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998).

З огляду на те, що судом детально досліджено усі наявні у справі матеріали, розглянуто та заслухано доводи усіх учасників процесу та не залишено поза увагою жодний їхній аргумент, у суду наявні правові підстави вважати прийняте рішення законним та обґрунтованим, з огляду на що у сторін не повинно виникнути сумнівів, що вони почуті.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає завданням господарського судочинства, що цілком узгоджується із положеннями ст.2 та ч. 3 ст.236 ГПК України.

Щодо розподілу судових витрат, то в силу положень ст.129 ГПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, понесені ним витрати на сплату судового збору покладаються на відповідачів в рівних частинах, по 1 051,00 грн.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення Загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕУ ЕНЕРГО» від 10 грудня 2020 року № 113.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ДРАЙВ" (вул. Келецька, 53, к. 211, м. Вінниця, 21027, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр. Космонавтів, 30-А, оф. 721, м. Вінниця, 21021, ) 1 051 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕУ ЕНЕРГО" (пр. Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" (пр. Космонавтів, 30-А, оф. 721, м. Вінниця, 21021, ) 1 051 грн. 00 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; представника відповідача 1 - .; відповідач 2 - , представника відповідача 2 - @mail.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 21 квітня 2021 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пр. Космонавтів, 30-А, оф. 721, м. Вінниця, 21021)

3 - відповідачу 1 (вул. Келецька, 53, к. 211, м. Вінниця, 21027)

4 - відповідачу 2 (пр. Космонавтів, 30А, оф. 703, м. Вінниця, 21021)