РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.03.2021Справа № 910/17890/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання О.О. Зарудньої, розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (33024, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, будинок 444 А; ідентифікаційний код: 33618885)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, будинок 19/3, корпус 2, каб. 33; ідентифікаційний код: 32650231)

про стягнення 1 541 768, 00 грн,

Представники сторін:

від позивача: Демчук В.Г.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про стягнення боргу в розмірі 1 541 768, 00 грн, що виник у зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору № 191218-10/1Г від 19.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви із приведеною у відповідність прохальною частиною позову; відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

10.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 підготовче засідання відкладено на 24.02.2021.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про долучення додаткових документів до справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2021.

У судовому засіданні 31.03.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 31.03.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 між ТОВ "Торговий дім "Любисток" (далі - постачальник) та ТОВ "Гіппо" (далі - покупець) було укладено договір поставки № 191218-10/1г за умовами якого постачальник зобов`язується передати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміту дії даного договору (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (додаток № 1). Ціна товару в специфікації повинна вказуватись як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнях та включати не більше 2-ох знаків після коми. В накладних ціна товару повинна вказуватися з округленням до цілих копійок, та при кожній наступній поставці не може перевищувати цін, узгоджених у специфікації. Підвищення цін на продовольчі товари може здійснюватися не частіше одного разу в місяць, а на товари не продовольчої групи - не частіше одного разу в квартал.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений в п. 5.5. договору здійснюється покупцем протягом тижня, через 14 (чотирнадцять) календарних днів після реалізації покупцем товару своїм клієнтам протягом звітного тижня, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Згідно п. 9.1. даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії договору.

Як про це зазначає позивач, на виконання умов договору № 191218-10/1г в період його дії з 19.12.2018 по 28.08.2020 ТОВ "Торговий дім "Любисток" було належним чином виконано договірні зобов`язання та поставлено ТОВ "Гіппо" товари на загальну суму 3 129 336, 30 грн.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що відповідачем в порушення обумовлених договірних зобов`язань не було здійснено в повному обсязі розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого й утворилася заборгованість, що становить 1 541 768, 00 грн.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки № 191218-10/1г від 19.12.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Судом встановлено, що на виконання обумовлених сторонами договірних зобов`язань позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 3 129 336, 30 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, а саме: № 375 від 09.01.2019, № 583 від 16.01.2019, № 919 від 24.01.2019, № 1238 від 30.01.2019, № 1567 від 06.02.2019, № 1886 від 13.02.2019, № 2208 від 20.02.2019, № 2548 від 27.02.2019, № 2828 від 06.03.2019, № 3138 від 13.03.2019, № 3471 від 20.03.2019, № 3840 від 27.03.2019, № 4152 від 03.04.2019, № 4481 від 10.04.2019, № 4869 від 17.04.2019, № 5241 від 24.04.2019, № 5692 від 07.05.2019, № 5951 від 15.05.2019, № 6512 від 29.05.2019, № 6840 від 05.06.2019, № 7135 від 12.06.2019, № 7584 від 19.06.2019, № 7832 від 26.06.2019, № 7869 від 29.06.2019, № 7870 від 29.06.2019, № 7871 від 29.06.2019, № 7872 від 29.06.2019, № 7873 від 29.06.2019, № 7875 від 29.06.2019, № 7876 від 29.06.2019, № 7877 від 29.06.2019, № 7878 від 29.06.2019, № 7879 від 29.06.2019, № 7880 від 29.06.2019, № 7881 від 29.06.2019, № 7882 від 29.06.2019, № 7883 від 29.06.2019, № 7884 від 29.06.2019, № 7885 від 29.06.2019, № 7886 від 29.06.2019, № 7887 від 29.06.2019, № 7888 від 29.06.2019, № 7890 від 29.06.2019, № 7891 від 29.06.2019, № 7892 від 29.06.2019, № 7893 від 29.06.2019, № 7894 від 29.06.2019, № 7895 від 29.06.2019, № 7896 від 29.06.2019, № 7898 від 29.06.2019, № 7899 від 29.06.2019, № 7900 від 29.06.2019, № 7902 від 29.06.2019, № 7903 від 29.06.2019, № 7904 від 29.06.2019, № 7905 від 29.06.2019, № 7906 від 29.06.2019, № 7907 від 29.06.2019, № 7908 від 29.06.2019, № 7909 від 29.06.2019, № 7910 від 29.06.2019, № 7911 від 29.06.2019, № 7912 від 29.06.2019, № 8269 від 03.07.2019, № 8595 від 10.07.2019, № 8961 від 17.07.2019, № 9120 від 17.07.2019, № 9278 від 24.07.2019, № 9631 від 31.07.2019, № 9927 від 07.08.2019, № 10230 від 14.08.2019, № 10616 від 21.08.2019, № 11014 від 28.08.2019, № 11218 від 04.09.2019, № 11532 від 11.09.2019, № 11859 від 18.09.2019, № 12301 від 25.09.2019, № 12501 від 02.10.2019, № 14505 від 13.11.2019, № 16109 від 11.12.2019, № 16340 від 18.12.2019, № 16740 від 24.12.2019, № 206 від 04.01.2020, № 347 від 14.01.2020, № 1117 від 29.01.2020, № 2973 від 18.03.2020.

Суд відзначає, що видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін, без будь яких зауважень до кількості, якості та ціни товару, що тим самим підтверджує факт поставки позивачем товару та відповідно його прийняття відповідачем.

Відтак, суд дійшов висновку, що дані накладні є належними, допустимими та достовірними доказом при вирішенні даного спору, адже, підтверджує факт виконання умов договору з боку позивача та відповідно факт виникнення у відповідача зобов`язань щодо оплати поставленого товару.

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Про що вказувалось вище, в п. 5.4. договору передбачено, що оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений в п. 5.5. договору здійснюється покупцем протягом тижня, через 14 (чотирнадцять) календарних днів після реалізації покупцем товару своїм клієнтам протягом звітного тижня, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Відтак, суд відзначає, що враховуючи погоджені сторонами в п. 5.4. договору строки оплати поставленого товару, та зважаючи на дати отримання його покупцем (відповідно до наведених вище видаткових накладних), строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Як про це зазначає позивач та що у свою чергу слідує із наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем було здійснено часткову оплату поставлених товарів на загальну суму 908 448, 54 грн, що підтверджується виписками з рахунку ТОВ "Торговий дім "Любисток".

Також позивач вказує, що з боку відповідача було здійснено часткове повернення товарів на суму 27 578, 97 грн. Факт повернення товарів підтверджується підписами уповноважених осіб на накладних про повернення товару, а саме: № 1394392, № 1395973, № 1456998, № 1456924, № 1457087, № 1456951, № 1457833, № 1456800, № 1456831, № 456862, № 1456902, № 1458135, № 1457569, № 1457456, № 1457517, № 1457067, № 1457068, № 1458379, № 1457154, № 1459344, № 1456819, № 1460922, № 1460882, № 1460506, № 1460724, № 1460848, № 1460908, № 1461369, № 1464994, № 1469293, № 1469294.

Крім того, було здійснено коригування боргу, у зв`язку з наданням відповідачем послуг на суму 1 109 661, 58 грн. Факт коригування боргу підтверджується підписами уповноважених осіб на наступних заявах про зарахування однорідних зустрічних вимог, зокрема: № ПХ000000042, № ПХ000000105, № ПX000000312, № ГП000000137, № ГП000000319, № ГП000000551, № ГП000000753, № ГП000001147, № ГП000001637, № ГП000001992, № ГП000001991, № ГП000002359, № ГП000002725, № ГП000003255, № ГП000000077, № ГП000000181, № ГП000000493 № ГП000000863 та № ГП000001091.

Разом з тим, із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що 04.09.2019 був підписаний договір про переведення боргу № 40919-01/4г згідно якого, ТОВ "Пакко" передало боргу в розмірі 458 120,80 грн. перед ТОВ "Торговий дім "Любисток" на ТОВ "Гіппо", а останній його прийняв.

Таким чином, судом встановлено, що станом на час розгляду даної справи, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за поставлений товар в розмірі 1 541 768, 00 грн.

При цьому суд звертає увагу на тому, що доказів щоб слідували про виконання відповідачем зобов`язань в повному обсязі на момент вирішення спору в матеріалах справи не міститься. Доводів позивача щодо наявної заборгованості за поставлений товар, відповідачем спростовано не було.

За змістом положень ст. 626, 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами 1 та 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати поставленого товару та відповідно не надав суду доказів здійснення ТОВ "Гіппо" повної оплати поставленого товару, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 191218-10/1г від 19.12.2018 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 1 541 768, 00 грн є обґрунтованою, документально підтвердженою, а відтак, такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб. 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Любисток" (33024, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, будинок 444 А; ідентифікаційний код: 33618885) заборгованість в розмірі 1 541 768 (один мільйон п`ятсот сорок одна тисяча сімсот шістдесят вісім) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 126 (двадцять три тисячі сто двадцять шість) грн 52 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.04.2021

Суддя Д.О. Баранов