ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3634/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортмаш"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" (Общество с ограниченной ответственностью "Хлудневский щебеночный завод")

про стягнення 2 370 000,00 рос. рублів

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Тучковський С.Я. (наказ № 15-К від 27.12.2016 року);

від відповідача: Марченко Л.Є. (довіреність № 82 від 16.12.2020 року).

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортмаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" (Общество с ограниченной ответственностью "Хлудневський щебеночный завод") про стягнення 2 370 000,00 рос. рублів.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 02-06/545 від 03.12.2019 року в частині поставки товару, погодженого договором, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати, перерахованої ним 24.12.2019 року та 27.12.2019 року, в загальному розмірі 2 370 000,00 російських рублів.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, місцезнаходженням відповідача - Общества с ограниченной ответственностью "Хлудневский щебеночный завод", який є нерезидентом, є: Російська Федерація, Калужська область, Думінічський район, смт. Думінічі, вул. Леніна, буд. 21 (Российская Федерация, Калужская область, Думиничский район, поселок Думиничи, улица Ленина, дом 21).

За змістом ст. ст. 365, 366 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", українські суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у разі, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

У пунктах 8.1 та 8.2. Договору № 02-06/545 від 03.12.2019 року сторони передбачили, що спори і розбіжності, що виникли у зв`язку з виконанням цього Договору, якщо такі не можуть бути вирішені шляхом переговорів сторін, підлягають вирішення в судах України у відповідності до законодавства України. При неможливості вирішити спір шляхом переговорів, сторона чиї інтереси порушені, має право звернутися на свій вибір в: 1) Міжнародний Арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України в у відповідності х його Регламентом. Рішення арбітражного суду є обов`язковим для виконання сторонами. Арбітражний суд складається із одного арбітражного судді. Місце проведення Арбітражного суду м. Київ. Мова судочинства - російська; 2) Господарський суд Київської області у відповідності до законодавства України.

Таким чином, враховуючи, що сторони свої договором визначили підсудність справ з іноземним елементом, цей спір підсудний Господарському суду Київської області.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2020 року відкрито провадження у справі № 911/3634/20, справу призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2021 року.

У зв`язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на навчанні підготовче засідання 03.02.2021 року не відбулось.

28.01.2021 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому останній підтверджує викладені позивачем у позові твердження та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 08.02.2021 року підготовче засідання було призначено на 10.02.2021 року.

09.02.2021 року представником позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній, посилаючись на ч. 4 ст. 191 та ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, просить прийняти рішення в підготовчому засіданні та повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету, зважаючи на положення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

10.02.2021 року в підготовчому засіданні оголошувалась перерва на 17.02.2021 року, про що повідомлено представників сторін під розписку та зазначено в протоколі відповідного судового засідання. Представником відповідача було подано додаткові документи по справі.

У зв`язку з відпусткою судді Карпечкіна Т.П. судове засідання 17.02.2021 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.02.2021 року підготовче засідання призначено на 26.02.2021 року.

24.02.2021 року представником позивача було подано додаткові документи по справі та заява про розгляд справи без участі останнього.

У зв`язку з лікарняним судді Карпечкіна Т.П. судове засідання 26.02.2021 року не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2021 року підготовче засідання призначено на 31.03.2021 року.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні 31.03.2021 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, представник відповідача в судовому засіданні підтримав свою заяву про визнання позовних вимог.

Як передбачено частинами 3, 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Судом у судовому засіданні 31.03.2021 року було роз`яснено сторонам наслідки визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження та перевірено у представника відповідача чи не обмежений останній у повноваженнях на їх вчинення.

Частинами 2, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження, та встановивши, що представник відповідача - Марченко Л.Є. на підставі довіреності № 82 від 16.12.2020 року уповноважена визнавати позовні вимоги, дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в підготовчому судовому засіданні 31.03.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами підготовчого провадження, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2019 року між Товариством з обмеженою "Експортмаш" (далі - позивач, за договором - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" (далі - відповідач, за договором - Продавець) було укладено Договір № 02-06/545 (далі - Договір) з Додатковою угодою № 1 від 20.12.2019 року (далі - Додаткова угода).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти і оплатити фронтальний навантажувач HYUNDAI HL780-7А, б/у, випуску 2008 року, заводський № НОМЕР_1 (двигун № НОМЕР_2 ) після проведення повного капітального ремонту (далі - Обладнання) на умовах, передбачених даним Договором.

Пунктом 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди передбачено, що Продавець зобов`язується поставити Обладнання автомобільним транспортом на умовах DAP склад Покупця (Україна, м. Бровари, вул. Січових Стрільців, 2а) у відповідності з правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс-2010).

Місце виконання Договору - м. Бровари, склад Покупця.

Відповідно до п. 3.2 Договору строк поставки Обладнання по даному Договору становить 90 календарних днів з дня оплати авансу у відповідності до п. 4.4.1 Договору.

Обладнання переходить у власність Покупця після підписання Акта приймання-передачі Обладнання (п. 3.3 Договору).

Згідно п. 4.4 Договору в редакції Додаткової угоди оплата Покупцем Обладнання проводиться в наступному порядку:

Передплата (аванс) в розмірі 2 370 000,00 рублів - протягом 30 календарних днів з моменту підписання Сторонами даного Договору (пп. 4.4.1 Договору в редакції Додаткової угоди);

Оплата в розмірі 2 000 000,00 рублів - протягом 2 банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Обладнання (пп. 4.4.2 Договору в редакції Додаткової угоди);

Оплата в розмірі 1 530 000,00 рублів - протягом 90 календарних днів з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі Обладнання (пп. 4.4.3 Договору в редакції Додаткової угоди);

Допускається оплата частинами кожного з траншів згідно пп. 4.4.1, 4.4.2, 4.4.3 даного Договору (пп. 4.4.4 Договору в редакції Додаткової угоди).

Продавець зобов`язаний надати Покупцю до початку процедури приймання Обладнання оригінали наступних документів: паспорт Обладнання, інструкції з експлуатації, Акт приймання-передачі Обладнання (в двох екземплярах), оформлений зі сторони Продавця (п. 5.2 Договору).

Пунктом 9.2 Договору в редакції Додаткової угоди сторонами погоджено, що вся переписка, пересилання документів, повідомлень, заяв і претензій, пов`язаних з виконанням даного Договору чи таких, що виходять з нього, повинні направлятись Сторонам безпосередньо на поштові чи електронні адреси один одного, вказані в даному Договорі, у відповідності до строків і порядку, встановлених діючим законодавством України і даним Договором.

При електронному (факсовому) способі переписки і обміну документами, скан-копії документів, що пересилаються сторонами електронним зв`язком на адресу електронної пошти, вказані в реквізитах сторін в даному Договорі чи в доповненнях до нього, визнаються чинними, і мають повну юридичну силу оригіналу.

Договір вступає в силу з моменту підписання Сторонами і до 31.12.2020 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по цьому Договору (п. 9.3 Договору).

Як зазначає позивач, на виконання пп. 4.4.1 Договору в редакції Додаткової угоди, ним 24.12.2019 року та 27.12.2019 року було здійснено передоплату за Обладнання на загальну суму 2 370 000,00 рос. рублів, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті № 2 від 24.12.2019 року на суму 1 330 000,00 рос. рублів та № 3 від 27.12.2019 року на суму 1 040 000,00 рос. рублів (копії наявні в матеріалах справи).

Однак, як стверджує позивач, відповідач, в порушення п. 3.2 Договору, не виконав взятих на себе зобов`язань - протягом 90 календарних днів з дня оплати авансу, в строк до 27.03.2020 року включно, не поставив позивачу спірне Обладнання.

11.01.2020 року позивач, на підставі п. 9.2 Договору в редакції Додаткової угоди, відправив на електронну адресу відповідача претензію № 423, в якій просить протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії передати Обладнання або повернути у вказаний строк, сплачений аванс в розмірі 2 370 000,00 рос. рублів.

Листом № 01-05/454 від 12.11.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що не зможе поставити останньому, погоджене Договором Обладнання, та зобов`язався в строк до 02.12.2020 року повернути суму авансу.

08.12.2020 року позивачем на електронну пошту відповідача скеровано претензію № 438, в якій позивач просить повернути спірну суму коштів протягом двох календарних днів з моменту отримання даної претензії.

Листом № 01-05/515 від 10.12.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що оскільки у нього існують фінансові труднощі, він не зміг у погоджений строк повернути сплачений аванс, у зв`язку з чим уповноважує адвоката Марченко Ларису Євгенівну на представництво інтересів відповідача на території України, пов`язаних із спірним Договором, в тому числі, за необхідності у судовому процесі. Додаючи до вказаного листа підписаний відповідачем акт звірки взаєморозрахунків та довіреність на адвоката Марченко Л.Є.

Також позивачем до позову додано лист № 2443/ІІІ від 15.12.2020 року Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» (далі - банк) у відповідь на лист позивача № 1194050 від 14.12.2020 року щодо стану розрахунків по спірному Договорі, в якому банк зазначив, що згідно реєстрів митних декларацій спірний товар в рамках спірного контракту Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" поставлено не було, як і не було повернуто спірних коштів.

Окрім того, в матеріалах справи наявні два Акти звірки розрахунків по спірному Договору, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, згідно з якими за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 2 370 000,00 рос. рублів.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача 2 370 000,00 рублів попередньої оплати за непоставлений товар.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

У пунктах 8.1 та 8.2. Договору № 02-06/545 від 03.12.2019 року сторони передбачили, що спори і розбіжності, що виникли у зв`язку з виконанням цього Договору, якщо такі не можуть бути вирішені шляхом переговорів сторін, підлягають вирішення в судах України у відповідності до законодавства України. При неможливості вирішити спір шляхом переговорів, сторона чиї інтереси порушені, має право звернутися на свій вибір в: 1) Міжнародний Арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України в у відповідності х його Регламентом. Рішення арбітражного суду є обов`язковим для виконання сторонами. Арбітражний суд складається із одного арбітражного судді. Місце проведення Арбітражного суду м. Київ. Мова судочинства - російська; 2) Господарський суд Київської області у відповідності до законодавства України.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обирати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

З урахуванням наведеного вказаний спір підлягає розгляду Господарським судом Київської області із застосуванням норм права України.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1-2 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Аналогічні положення передбачені ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України, яка передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З огляду на обставини спору, мала місце попередня оплата Обладнання, яке непоставлено відповідачем, що надає позивачу право вимагати повернення передплачених коштів та відмовитись від подальших правовідносин з відповідачем за Договором.

Звернення позивача до суду з вимогою про повернення передплачених коштів свідчить про втрату ним інтересу до виконання відповідачем зобов`язання за Договором, що з огляду на ст.ст. 612, 615 Цивільного кодексу України та 220 Господарського кодексу України є правомірним.

В ході розгляду спору, відповідачем подано відзив на позов, в якому останній підтверджує викладені позивачем у позові твердження та визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Водночас, як передбачено ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач спірні кошти в сумі 2 370 000,00 рос. рублів не повернув, передбачене умовами Договору Обладнання позивачу не поставив, розмір заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи, факт отримання коштів та їх безпідставного утримання відповідачем визнано в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача 2 370 000,00 рос. рублів є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою, тому дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем на стадії підготовчого провадження та ухвалення судового рішення про задоволення позову.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем визнані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

В поданій позивачем 09.02.2021 року відповіді на відзив, останнній, посилаючись на ч. 4 ст. 191 та ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, просив прийняти рішення в підготовчому засіданні та повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету, зважаючи на положення ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма викладена в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Судовий збір за даним позовом склав 13 402,35 грн., який було сплачено позивачем згідно платіжного доручення № 3973 від 16.12.2020 року на суму 13 402,35 грн.

Відтак, відповідно до ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 6 701,17 грн.

Відшкодування решти судового збору, відповідно до статей 123, 129, 130 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в розмірі 50% сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 6 701,18 грн.

Керуючись ст.ст. 46, 73, 74, 129, 130, 185, 191, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про міжнародне приватне право", Законом України "Про судовий збір", господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортмаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" про стягнення 2 370 000,00 рос. рублів задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлудневський щебеночний завод" (Російська Федерація, Калужська область, Думінічський район, смт. Думінічі, вул. Леніна, буд. 21, державний реєстраційний номер 584) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експортмаш" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 2а, код 39256625) 2 370 000 (два мільйони триста сімдесят тисяч) рос. рублів 00 коп. попередньої оплати та 6 701 (шість тисяч сімсот один) грн. 18 коп. судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Експортмаш" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 2а, код 39256625) з державного бюджету України судовий збір в сумі 6 701 (шість тисяч сімсот один) 17 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення № 3973 від 16.12.2020 року на суму 13 402,35 грн., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 911/3634/20.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.04.2021 р.

Суддя Т.П. Карпечкін