ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 квітня 2021 року Справа № 903/124/21

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В.,

за участю представників:

від заявника (боржника): Нестерук Р.В. - адвокат (ордер серії АС №1018321 від 21.04.2021),

від стягувача: Бондарчук Р.І. - представник (дов. від 01.12.2020),

В судовому засіданні взяв участь Рішко А.В. - прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №059345 від 25.01.2021),

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Ткачук Юлії Юріївни

про розстрочення виконання рішення суду

по справі № 903/124/21

за позовом Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради, м. Луцьк

до Фізичної особи - підприємця Ткачук Юлії Юріївни, м. Луцьк

про стягнення 41 829 грн. 61 коп.,

в с т а н о в и в:

рішенням Господарського суду Волинської області від 31.03.2021 позов Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Луцької міської ради задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Юріївни на користь Луцької міської ради 41 829 грн. 61 коп. безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Юріївни на користь Волинської обласної прокуратури 2 270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

13.04.2021 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява б/н від 13.04.2021 Фізичної особи - підприємця Ткачук Юлії Юріївни про розстрочення виконання рішення суду по справі № 903/124/21, в якій заявник просить виконання п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Волинської області від 31.03.2021 в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Ткачук Юлії Юріївни на користь Луцької міської ради 41 829 грн. 61 коп. безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою розстрочити рівними частинами на дванадцять місяців із встановленням наступних строків проведення розрахунків:

- до 01.05.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.06.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.07.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.08.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.09.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.10.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.11.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.12.2021 3 485,80 грн.;

- до 01.01.2022 3 485,80 грн.;

- до 01.02.2022 3 485,80 грн.;

- до 01.03.2022 3 485,80 грн.;

- до 31.03.2022 3 485,80 грн.

На обгрунтування заяви фізична особа підприємець Ткачук Ю.Ю. посилається на наступні обставини:

- у зв?язку із запровадженням Кабінетом Міністрів України карантинних заходів , спричинених поширенням коронавірусної інфекції COVID 19, впродовж 2020 року І кварталу 2021 року погіршились фінансові показники діяльності;

- у зв`язку із запровадженням карантину в Україні зменшились грошові надходження від здійснення підприємницької діяльності на рахунку, який використовується для підприємницької діяльності. За результатами фінансової діяльності за 2020 рік надходження становили 413 689 грн., а за 1 квартал 2021 року - 177 582 грн.;

- виконані зобов`язання перед контрагентами та державними органами (оплата за комунальні послуги, сплата податків та інших обов`язкових платежів до бюджету, орендних платежів тощо) за 1 квартал становили 177 524 грн.;

- працює 3 найманих працівників, яким вчасно виплачується заробітна плата, а з 2021 року відбулося підвищення розміру мінімальної заробітної плати. Фонд заробітної плати за 1 місяць становить 18 000 грн., за 1 квартал виплачено 54 000 грн. заробітної плати;

- залишок коштів на рахунку, який використовується для підприємницької діяльності, станом на 12.04.2021 року, становить мінус 12057,48 грн.

На думку заявника, зазначені вище обставини об`єктивно підтверджують фінансову неможливість одноразового виконання ним рішення суду.

Заявник посилається на те, що сплата заборгованості можлива лише у випадку розстрочення виконання рішення суду, яке надасть йому можливість безперебійно здійснювати підприємницьку діяльність, повернути заборговані суми Луцькій міській раді у повному обсязі та повністю виконати рішення суду; стягнення визначеного рішенням суду розміру заборгованості в сумі 41 829,61 грн. частинами є достатнім та дієвим засобом стимулювання до належного і своєчасного його виконання; вважає, що наведені обставини є такими, що підтверджують складність та неможливість негайного виконання рішення.

20.04.2021 від Луцької окружної прокуратури надійшли пояснення №53-896вих-21 від 19.04.2021, в яких прокуратура просить відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник заявника просив приєднати до матеріалів заяви копію квитанції від 14.04.2021 про сплату судового збору на користь Волинської обласної прокуратури.; копію виписки з поточного рахунку підприємця Ткачук Ю.Ю. АТ КБ «Приватбанк» за період з 12.04.2021 по 18.04.2021., яке судом задоволено.

Прокурор в судовому засіданні просив залишити без задоволення заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Представник стягувача не заперечував проти задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Заява фізичної особи підприємця Ткачук Ю.Ю. про розстрочку виконання рішення суду не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Згідно зі ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Частиною 3 ст. 331 ГПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 ГПК України.

Згідно з п. 7.1.2, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Крім цього, господарський суд також враховує можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все передбачає такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускає їх настання.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом в часі.

Заявник просить розстрочити виконання рішення суду згідно з наступним графіком: до 01.05.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.06.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.07.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.08.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.09.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.10.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.11.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.12.2021р. - 3 485,80 грн.; до 01.01.2022р. - 3 485,80 грн.; до 01.02.2022р. - 3 485,80 грн.; до 01.03.2023р. - 3 485,80 грн.; до 31.03.2022р. - 3 485,80 грн.

На підтвердження відсутності грошових коштів на розрахунковому рахунку боржник надав власну довідку №2 від 12.04.2021, зазначаючи, що станом на 12.04.2021 залишок на його розрахунковому рахунку складає мінус 12057,48 грн.

Однак, фінансовий стан боржника може бути встановлений за умов надання заявником інформації у вигляді банківських довідок про залишки грошових коштів на банківських рахунках на день подання заяви про розстрочку/відстрочку виконання рішення суду, інформації у вигляді довідки про залишки готівки на день подання заяви, а також інформації про рух коштів за останні 6 12 місяців по всіх відкритих рахунках боржника.

Подана представником заявника копія виписки з поточного рахунку підприємця Ткачук Ю.Ю. АТ КБ «Приватбанк» за період з 12.04.2021 по 18.04.2021. свідчить лише про наявність зобов?язання підприємця перед банком в розмірі 12057,48 грн., яка згідно з поясненнями представника заявника є зобов?язанням за овердрафтом, і не свідчить про відсутність грошових коштів боржника.

Разом з цим, скрутне фінансове становище боржника також не може слугувати підставою для розстрочки виконання судового рішення, оскільки за змістом ст. 331 ГПК України скрутне фінансове становище сторони не є підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки не є винятковою і не прогнозованою обставиною. Відсутність станом на цей час грошових коштів у боржника, достатніх для виконання рішення, не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення.

У рішенні від 29.06.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням.

У заяві боржник, який є фізичною особою суб?єктом підприємницької діяльності, посилається на те, що він несе витрати на утримання свого бізнесу, зазначаючи, які саме витрати та в якому розмірі, зокрема, військовий збір 810 грн., оплата електроенергії 2100 грн., заробітна плата працівників 54 000 грн. і т.д. Як зазначає заявник, всього витрати за І квартал 2021 становлять 177 524 грн.

Однак, такі витрати фізичної особи суб?єкта підприємницької діяльності це необхідні витрати, які спричинені здійсненням ним господарської діяльності.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, у розумінні ст. 42 ГК України здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладання на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Таким чином, незадовільний фінансовий стан боржника в результаті його господарської діяльності не є підставою для розстрочки виконання рішення.

Скрутне фінансове становище, на яке посилається заявник, не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки фінансові складнощі не є винятковою і непрогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків його підприємницької діяльності.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, відображеній у постанові від 27 червня 2018 року у справі №813/8842/13-а, збитковість діяльності підприємства, наявність у нього кредиторської заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем, як самостійним суб`єктом господарювання. А тому вказані обставини не є самостійними та достатніми підставами для відстрочки та/або розстрочки виконання судового рішення.

Доказів наявності кредиторської заборгованості заявник не надав.

Обов`язковою умовою надання розстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об`єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання такого рішення в подальшому.

Боржник просить розстрочити виконання рішення суду до кінця 2021 року, однак, не обґрунтовує та не подає доказів на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із стягувачем в майбутньому, оскільки розстрочка виконання рішення повинна забезпечити його виконання у межах строку розстрочення, а не ухилення від його виконання на певний час.

Посилання відповідача на запровадження на території України карантинних заходів з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, як на підставу розстрочення виконання рішення, також не може бути безумовною підставою для задоволення заяви боржника, оскільки при цьому суд враховує також й інтереси стягувача та здійснення ним своєї діяльності також в умовах карантину, затримка у виконанні судового рішення може негативно вплинути й на його фінансовий стан. За приписами п.3 ч.4 ст. 331 ГПК України стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо, враховуються судом при вирішенні питання про розстрочення виконання судового рішення та є правом суду.

Разом з цим, боржником не доведено, що погіршення його матеріального стану сталося саме внаслідок запровадження карантинних заходів.

Оскільки наведені боржником обставини для розстрочення виконання судового рішення не є тими виключними обставинами в розумінні статті 331 ГПК України, які є підставою для розстрочення, заява підприємця Ткачук Ю.Ю. до задоволення не підлягає.

Самі по собі обставини, на які посилається відповідач, не свідчать про неможливість виконання рішення суду про стягнення з нього коштів без надання розстрочки.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

у задоволенні заяви фізичної особи підприємця Ткачук Юлії Юріївни про розстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 31.03.2021 у справі №903/124/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 22.04.2021.

Суддя І. О. Якушева