УХВАЛА

31 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/21182/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняк В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

боржник - Державне підприємство "Національна кінематика України",

арбітражний керуючий, керуючий санацією - Кравченко Сергій Олексійович,

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

заявник касаційної скарги - арбітражний керуючий Беляновський Роман Юрійович

розглянувши матеріали касаційної скарги

арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 05.08.2020

у складі судді Чеберяка П.П.

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 21.01.2021

у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючий), суддя - Доманська М.Л., суддя - Остапенко О.М.,

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного підприємства "Національна кінематика України"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Беляновський Роман Юрійович (далі - Беляновський Р.Ю., заявник) 15.02.2019 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 910/21182/15 Господарського суду м. Києва.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/21182/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2021.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Беляновського Р.Ю. з наступних підстав.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, цей Кодекс введено в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з відомостей розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.10.2015 порушено провадження у справі № 910/21182/15 про банкрутство ДП "Національна кінематека України", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - ПАТ "Київенерго" на суму 3 465 652, 24 грн., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Уманець Н.О.

Ухвалою попереднього засідання від 11.01.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "Національна кінематика України" на загальну суму 9 283 023, 70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2016 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Уманець Н.О., відкрито процедуру санації боржника та призначено керуючим санацією ДП "Національна кінематика України" арбітражного керуючого Уманець Н.О.

Станом на момент звернення з касаційною скаргою у справі № 910/21182/15 ДП "Національна кінематика України" перебуває в процедурі санації, таким чином застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсним правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Колегія суддів зазначає, з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому частину 3 статті 8 Закону про банкрутство слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.08.2020 у справі № 910/21182/15, зокрема, відсторонено арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. від виконання обов`язків керуючого санацією ДП "Національна кінематика України", призначено керуючим санацією ДП "Національна кінематика України" арбітражного керуючого Кравченка С.О.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 910/21182/15 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. задоволено частково, ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.08.2020 скасовано в частині пункту 2 резолютивної частини, постановлено в цій частині нове рішення, яким призначено керуючим санацією ДП "Національна кінематика України" арбітражного керуючого Кравченка С.О.

Як вбачається з касаційної скарги арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю., останній не погоджується з призначенням керуючим санацією ДП "Національна кінематика України" арбітражного керуючого Кравченка С.О. та відхиленням інших кандидатур арбітражних керуючих.

З огляду на положення частини 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції що діє з 19.01.2013, можливість оскарження такого судового рішення не передбачена.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з чим, касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийняті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частиною 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, у разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги арбітражного керуючого Беляновського Р.Ю. на вказане судове рішення суду апеляційної інстанції, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

На підставі викладеного та керуючись статтею 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" статтями 234, 235, 286, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого Беляновського Романа Юрійовича на ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 у справі № 910/21182/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський