ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.04.2021 Справа № 905/203/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Юрлагіній В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Конус", м. Маріуполь Донецької області

про зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га, -

За участю представників сторін:

прокурор: Клейн Л.В. (на підставі службового посвідчення №051089 від 02.10.2018)

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Керівник Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конус", м. Маріуполь Донецької області про зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається що припинення дії договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006 внаслідок закінчення строку 24.01.2016, у зв`язку з чим є підстави для повернення земельної ділянки. За твердженням прокурора порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землею, що перебуває, зокрема, у комунальній власності порушує інтереси держави.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 96, 141, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 526, 785 Цивільного кодексу України, ст. 34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 4, 30, 53, 54, 12-125, 247 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/203/21 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 03.02.2021 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/203/21.

22 лютого 2021 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшли письмові пояснення №1603/2021 від 16.02.2021, в яких останній підтримав позовні вимоги повністю, зазначивши про припинення дії договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006 та відмову у поновленні строку його дії. Разом з цим, позивачем зазначено про невиконання відповідачем умов договору щодо здійснення будівництва на спірній ділянці у строки, передбачені договором та фактичне невикористання відповідачем спірної земельної ділянки.

У підготовчому судовому засіданні 17.03.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/203/21 до розгляду по суті на 14.04.2021 року.

У судовому засіданні 14.04.2021 року прокурор підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 21.01.2019р. не з`явився, про дату та час розгляду повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів у світлі достатності наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2006 року між Маріупольською міською радою (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конус» (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець надає згідно до рішення Маріупольської міської ради від 24.01.2006 №1847, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходяться: біля перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя. В оренду передається земельна ділянка площею: 0,1100 га (п. 2. Договору).

Згідно з п.6 Договір укладено на 10 (десять) років (до 24.01.2016 року). Після закінчення строку договору Орендар має переважне права поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.7).

Відповідно до п.10 Договору орендна плата за землю (платіж) встановлюється у розмірі 2% від грошової оцінки земельної ділянки на рік. Орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.11 Договору).

Пунктом 18 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для керівництва підприємством (будівництво та послідуюча експлуатація офісу).

За приписами п.24. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після реєстрації цього договору згідно з актом приймання - передачі об`єкту оренди.

Умовами п.25 Договору встановлено, що після припинення дії договору, Орендар повертає земельну ділянку Орендодавцеві у стан не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 41 Договору узгоджено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.48 Договору, цей договір набуває чинності на підставі ст.18 Закону України «Про оренду землі» після його підписання сторонами та державної реєстрації у Маріупольському міському відділі ДРФ «ДП «ЦДЗК».

На виконання зазначеного пункту, договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» 18.04.2006 за номером №04.06.162.00061, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скоробогатько О.В.

Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки від 18.04.2006, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у користування земельну ділянку площею 0,1100 га, кадастровий номер -02-017:0154, розташовану за адресою: перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя (а.с.20).

Рішенням Маріупольської міської ради №7/9-553 від 28.07.2016 відмовлено відповідачу у продовженні строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:017:0154) площею 0,1100 га з розміром орендної плати на рівні 3% від грошової оцінки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (будівництво та подальша експлуатація офісу) на перехресті пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/16-1283 від 03.03.2017 повторно відмовлено відповідачу у продовженні строку оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:017:0154) площею 0,1100 га з розміром орендної плати на рівні 3% від грошової оцінки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (будівництво та подальша експлуатація офісу) на перехресті пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя.

11 грудня 2019 року представниками Маріупольської міської ради за результатами обстеження земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0154 за адресою: біля перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя складено Акт виїзного обстеження, відповідно до якого встановлено, що ТОВ «Конус» надана земельна ділянка за адресою: біля перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :02:017:0154), загальною площею 0,1100 га для керівництва підприємством (будівництво та послідуюча експлуатація офісу), водночас вказана земельна ділянка вільна від забудови (а.с.29).

Посилаючись на неповернення відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га внаслідок припинення 24.01.2016 дії договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006, що є порушує інтереси держави, що полягають у дотриманні встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землею, що перебуває, зокрема, у комунальній власності, прокурор звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до повернення об`єкту оренди внаслідок припинення договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, а також - умовами договору оренди земельної ділянки 24.03.2006 року.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Пунктом п.6 договору Сторони погодили, що договір укладено на 10 років до 24.01.2016 року.

Як встановлено судом, 26.11.2015 за відповідачем зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0154.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи термін договору оренди земельної ділянки 01.06.2018 поновлювався на один рік, про що також зазначено позивачем.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Судом встановлено, що Сторони узгодили строк щодо зобов`язання Відповідача письмово повідомити про поновлення дії спірного договору не пізніше 2 (двох) місяців до закінчення дії договору, що закріплено у п. 7 Договору.

Між тим, доказів поновлення спірного договору на новий строк матеріали справи не містять.

Разом з цим, в матеріалах справи наявний Акт виїзного обстеження 11.12.2019, яким встановлено фактичне невикористання відповідачем об`єкту оренди.

Таким чином, відповідно до умов договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006 року, договір припинив свою дію - 24.01.2016 року.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 25 договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006 передбачений обов`язок відповідача з повернення Орендодавцеві земельної ділянки у стані не гіршому порівняно з тим, у якому від одержав її в оренду.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних, у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу, доказів іншого не надано, після припинення строку дії договору оренди земельної ділянки від 24.03.2006, а саме - 24.01.2016, земельна ділянка орендодавцю не повернута.

Таке невиконання зобов`язань кваліфікується судом як їх порушення зобов`язання у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора про повернення з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га орендодавцю є обґрунтованими, з огляду на що підлягають задоволенню.

За приписами ч.1 ст.238 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Водночас, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про порядок і строк виконання рішення.

Враховуючи, фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність встановлення строку для повернення до земель запасу територіальної громади м. Маріуполя земельної ділянки кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га за адресою: біля перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя за актом приймання - передачі протягом 10-ти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци 1 і 2 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру"). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

Вказані положення Закону України "Про прокуратуру" кореспондуються з нормами частини четвертої та абзацу 2 частини п`ятої статті 53 ГПК України, згідно з якими прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Системне тлумачення положень частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви прокурор обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах, а саме Маріупольської міської ради, оскільки на протязі 5 років останньою не здійснено заходів щодо повернення спірної земельної ділянки після припинення договору оренди від 24.03.2006.

Прокурор наголосив, що неповернення відповідачем змеленої ділянки власнику - Маріупольській міській раді, неможливість останнього реалізувати свої повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом передачі її в оренду іншим особам, призводить до порушення інтересів як територіальної громади м. Маріуполь та і інтересів держави, оскільки цим порушується поряд використання землі згідно норм Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі».

Відтак, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви, аргументації про бездіяльність Маріупольської міської ради, зазначеного предмета спору, характеру спірних правовідносин, вбачається, що прокурор навів достатньо обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Прокурора.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області, м. Маріуполь Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конус", м. Маріуполь Донецької області про зобов`язання повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га - задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Конус" (87506, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гранітна, буд.63; ) протягом 10-ти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили повернути за актом приймання - передачі Маріупольській міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :02:017:0154 загальною площею 0,1100 га, розташовану за адресою: перехрестя пр. Металургів та бул. Приморського у Приморському районі міста Маріуполя.

Стягувач: Маріупольська міська рада Донецької області (87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 70; ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конус" (87506, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гранітна, буд.63; ) на користь Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6; , розрахунковий рахунок №UA0016251, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Донецька обласна прокуратура) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 19.04.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/