ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21 квітня 2021 року Справа № 903/259/21

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову від 15.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньпром

по справі № 903/259/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньпром

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)

про зняття арешту з майна,

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Волиньпром звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з майна, що розташоване в Котельні (літера Е-1), загальною площею 611,0 кв. м., яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю Волиньпром і знаходиться за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 42, а саме: котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802406, котел Ланкашир-ЛК-2, Інвентарний номер 803414, котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802415, парові котли, рік випуску не визначений, бувші у використанні, що накладений постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 01.10.20 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчинського Володимира Євгеновича в рамках ЗВП № 56502544.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не дотримано Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.16 № 2831/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 та незаконно реалізовують майно, яке є власністю ТОВ Волиньпром. Дане майно на переконання позивача є складовою частини котельні, що набута у власність останнім та не може бути відокремленим від неї без її пошкодження та істотного знецінення.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.05.2021.

19.04.2021 від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 15.04.2021, в якій позивач просить суд в порядку забезпечення позову, постановити ухвалу про зупинення продажу майна, що розташоване в Котельні (літера Е-1), загальною площею 611,0 кв. м., яка належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Волиньпром» і знаходиться за адресою: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 42, а саме: котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802406, котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 803414, котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802415, парові котли, рік випуску не визначений, бувші у використанні, що накладений постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 01.10.20 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Турчинського Володимира Євгеновича в рамках ЗВП № 56502544.

Заява обґрунтована тим, що 15.04.2021 ТОВ «Волиньпром» дізналось, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вже втретє розміщено оголошення про реалізацію лоту №474360 у виконавчому провадженні №56502544, з наступною характеристикою: «котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802406, котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 803414, котел Ланкашир-ЛК-2, інвентарний номер 802415, парові котли, рік випуску не визначений, бувші у використанні»; стартовою ціною 135517,50 грн.; місцезнаходження майна: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Шахтарська, 42. Дата проведення аукціону:26 квітня 2021 09:00; Дата закінчення торгів: 26 квітня 2021 18:00. Дане майно на переконання позивача є складовою частини котельні, що набута у власність останнім та не може бути відокремленим від неї без її пошкодження та істотного знецінення, не буде в цьому випадку відповідати ДБН В2.5-77:2014 Котельні, в частині її цільового призначення та необхідного обладнання, для її повноцінного функціонування.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки предметом даного позову є саме те майно щодо якого розміщено оголошення про реалізацію.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 ГПК України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У пункті 2 розділу XI Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 передбачено, що підставою для зупинення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) в цілому або за окремим лотом є: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна.

За приписами ч. 4 ст. 137 ГІІК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Водночас, саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову: забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу: наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову: імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів: запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі №910/1040/18 та у постановах Верховного Суду від 25.02.2019 року у справі №924/790/18, від 11.10.2019 року у справі №910/4762/19 та від 06.04.2020 року у справі №203/1491/19.

Відповідно до ч. 12 ст. 137 ГПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до відомостей, які містяться на сайті https://setam.net.ua, розміщено оголошення про реалізацію майна - ДП "Шахта №1 "Нововолинська".

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП "Шахта №1 "Нововолинська" являється державним підприємством.

Засновником юридичної особи є Міністерство енергетики України (Код , Україна, 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 350), яке є органом державної влади.

Відповідно до Положення «Про Міністерство енергетики України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 507 основними завданнями Міненерго є, зокрема, формування та реалізація державної політики в електроенергетичному, ядерно-промисловому, вугільно-промисловому, торфодобувному, нафтогазовому та нафтогазопереробному комплексі.

Враховуючи, що боржником у зведеному виконавчому провадженні №52803838 є державне підприємство (засновником якого є державний орган), на переконання суду, аукціон, призначений в межах зведеного виконавчого провадження, є таким, що проводиться уповноваженою державою особою і саме від імені держави(державного органу).

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку, що на вимоги, заявлені у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, розповсюджуються імперативні приписи процесуального закону - ч. 12 ст. 137 ГПК України, щодо неможливості зупинення судом процедури проведення аукціону.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 211/129/18-ц.

Крім того, Верховним Судом у постанові сформульовано правову позицію, згідно з якої суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Верховний суд у постанові №755/1357/18 зазначив, що зупинення продажу арештованого нерухомого майна порушує права стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно безкоштовного витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відкрито виконавчі провадження: 08.04.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 02.03.2021; 09.02.2021; 09.02.2021; 03.02.2021; 26.01.2021; 26.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 22.01.2021; 21.01.2021; 21.01.2021; 20.01.2021; 20.01.2021; 20.01.2021; 18.01.2021; 11.01.2021; 21.12.2020; 02.12.2020; 06.11.2020; 06.11.2020; 06.11.2020; 06.11.2020; 05.11.2020; 27.10.2020; 22.10.2020; 07.10.2020; 07.10.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 23.09.2020; 07.09.2020; 19.08.2020; 04.08.2020; 04.08.2020; 31.07.2020; 23.07.2020; 23.07.2020; 23.07.2020; 13.04.2020; 31.03.2020; 02.03.2020; 31.01.2020; 31.01.2020; 14.01.2020; 06.12.2019; 29.10.2019; 29.10.2019; 27.08.2019; 25.07.2019; 12.06.2019; 06.06.2019; 04.06.2019; 23.04.2019; 10.04.2019; 23.01.2019; 23.01.2019; 16.01.2019; 08.01.2019; 03.12.2018; 03.12.2018; 05.11.2018; 25.09.2018; 05.07.2018; 03.07.2018; 27.11.2017; 19.06.2017; 29.03.2017; 29.12.2016; 28.12.2016; 21.12.2016; 15.12.2016; 13.12.2016; 08.12.2016; 15.11.2016; 27.10.2016; 25.10.2016; 12.10.2016; 12.10.2016; 27.09.2016; 15.09.2016; 05.09.2016; 14.03.2016; 11.01.2016; 11.01.2016; 17.11.2015; 08.02.2014, в яких боржником є Державне підприємство "Шахта №1 "Нововолинська".

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

При цьому обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову представник позивача посилається на ті ж обставини, якими обгрунтовано й власне позовні вимоги(складові частини котельні не можуть бути відокремлені від неї без її пошкодження та істотного знецінення, належать їм на праві власності).

Проте, надання правової оцінки доводам позивача, висловленим на обгрунтування позовних вимог по суті спору, має здійснюватися судом у межах процедури судового розгляду, з дотриманням усіх процесуальних гарантій учасників справи, передбачених процесуальним законом, а тому фактично призводить до вирішення спору по суті й може мати вплив на судове рішення.

Таким чином, враховуючи пряму заборону, визначену ч. 12 ст. 137 ГПК України щодо неможливості припинення, відкладення, зупинення чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави(державного органу), інтересів стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, не можливість заборони державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішень судів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеної заяви.

Керуючись ст.ст.136-138, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви від 15.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю Волиньпром про забезпечення позову по справі № 903/259/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 21.04.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду в строки та в порядку, визначені розділом IV ГПК України.

Суддя А. С. Вороняк