Справа № 909/696/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича № 01-29/819 від 29.03.2021 (вх. № 5478/21 від 09.04.2021) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Горобця Олександра Миколайовича

про стягнення заборгованості в сумі 169857 грн 84 коп. - основний борг, 4205 грн 75 коп. - пеня, 2403 грн 28 коп. - річних,

приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В. В. в судове засідання не з`явився,

у с т а н о в и в :

В провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до відповідача Фізичної особи-підприємця Горобця Олександра Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 169857 грн 84 коп. - основний борг, 4205 грн 75 коп. - пеня, 2403 грн 28 коп. - річних.

09.04.2021 до суду від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. надійшло подання № 01-29/819 від 29.03.2021 (вх. № 5478/21 від 09.04.2021) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Згідно ч. 4 ст. 337 ГПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ухвалою від 12.04.2021 суд призначив розгляд подання приватного виконавця на 13.04.2021.

Телефонограмою від 12.04.2021 суд повідомив приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. про дату та час розгляду подання.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький В. В. не з`явився (явка не визнавалася судом обов`язковою). Крім того, у поданні приватний виконавець просив розгляд подання проводити без його участі.

Розглянувши подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа суд вважає за доцільне зазначити таке.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2019 позов ТОВ "Баядера Логістик" до ФОП Горобця О. М. про стягнення заборгованості в сумі 169857 грн 84 к. - основний борг, 4205 грн 75 к. - пеня, 2403 грн 28 к. - річних задоволено.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.01.2020 позов ТОВ "Баядера Логістик" до ФОП Горобця О. М. про стягнення заборгованості згідно із договорами поставки від 10.11.2015 № 10/11/2015 та від 03.02.2017 № 04/02Е у розмірі 262 442 грн 28 к., з яких 235018 грн 30 к. основний борг, 8714 грн 46 к. пені, 5123 грн 87 к. 20 % річних, 13585 грн 65 к. штрафу - задоволено частково; стягнуто з ФОП Горобця О. М. на користь ТОВ "Баядера Логістик" 235018 грн 30 к. основного боргу, 8293 грн 29 к. пені, 4995 грн 15 к. 20 % річних, 13585 грн 62 к. штрафу, а також 3928 грн 39 к. судового збору; у задоволенні позовних вимог ТОВ "Баядера Логістик" про стягнення 421 грн 17 к. пені, 128 грн 72 к. 20 % річних, 3 к. штрафу відмовлено.

На виконання судових рішень видано відповідні накази.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Нормами п. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 337 ГПК України унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що зазначений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання ст. 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 № 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 № 25-32/463 та № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, право приватного/державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У рішенні в справі "Гочев проти Болгарії" Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що обмеження останнього має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції; по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним виконавцем Витвицьким В. В. вчинено ряд виконавчих дій з метою виконання судового рішення у даній справі, а саме винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, а також здійснено виклик боржника до приватного виконавця для надання пояснень за фактом невиконання виконавчого документа, скеровано запити до державних установ для надання інформації про кошти та майно боржника

Зокрема, на виконання вимог Закону України "Про виконавче провадження", приватним виконавцем Витвицьким В. В. були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 62492188 та № 62492900, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, направлення вказаних постанов про відкриття виконавчих проваджень на адресу боржника підтверджується списками згрупованих поштових відправлень листів.

06.07.2020 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 62492188.

06.07.2020 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 489792 грн 75 к.

Варто зазначити, що одночасно з постановами про відкриття виконавчого провадження боржнику було направлено пам`ятку про його права та обов`язки, а також виклики приватного виконавця з вимогою з`явитися 05.08.2020 о 10:30 год. за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича з приводу виконання рішення суду.

Однак, боржник ОСОБА_1 не виконав вимоги приватного виконавця, а саме: не з`явився 05.08.2020 о 10:30 год. за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В., не надав декларацію про доходи та майно боржника, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а також не надав: пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа з повідомленням про заходи, що вживаються з метою його виконання, достовірні відомості про доходи та місце роботи, достовірні відомості про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності (дорогоцінні метали, ювелірні вироби тощо), у тому числі про кошти на рахунках і вкладах у банках та інших фінансових установах, про рахунки в цінних паперах у депозитарних установах, що знаходяться на території України та за її межами, достовірні відомості про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності, достовірні відомості про майно, що перебуває в заставі/іпотеці або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб (місцезнаходження майна, його характеристика тощо). достовірні відомості про майнові права, на які може бути звернено стягнення, зокрема частки у статутному капіталі юридичних осіб, в тому числі майнові права, що є предметом застави/іпотеки, копії паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон, довідку про склад сім`ї, документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві приватної та/або спільної власності, хоча йому належним чином надіслано виклик приватного виконавця, про що було складено акт приватного виконавця від 05.08.2020.

16.03.2021 боржнику повторно було направлено виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись 23.03.2021 о 10:00 год. за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, буд. 4 офіс 2 до приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. з приводу виконання рішення суду.

Однак, боржник ОСОБА_1 повторно не виконав вимоги приватного виконавця, про що було складено акт від 23.03.2021.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.07.2020 ОСОБА_1 належить нерухоме майно на праві власності.

З огляду на інформацію, надану ТОВ "Балтія Сервіс" (лист №03-02/ від 11.06.2020) про зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 , за даною адресою проживають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до розділу 8, п.28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Приватний виконавець звертався до Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із запитом про надання попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти.

Однак приватному виконавцю було відмовлено у наданні дозволу органу опіки та піклування на реалізацію належної ОСОБА_1 1/4 частки квартири з коморою в підвалі за адресою: АДРЕСА_1 , право користування якою мають малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з невідповідністю інтересам дітей та порушенням їх права на користування житлом. Даний факт підтверджує витяг з рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської № 160 від 05.02.2021.

Відповідно до відповідей з Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 15.07.2020 № 11-9-0.222-3850/0/2-20, Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 14.07.2020 № 07-21/15-10/4583 майно, на яке можна звернути стягнення для погашення заборгованості за виконавчим документом відсутнє.

За даними Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за боржником не зареєстровано транспортні засоби (лист № 31/9/404 від 15.07.2020).

Листи-відповіді Державної фіскальної служби України від 06.07.2020 та Пенсійного фонду України від 06.07.2020 свідчать про те, що боржник не працює, доходів не має, пенсію не отримує.

Згідно з поданої Управлінням Державної міграційної служби в Івано-Франківській області відповіді від 15.07.2020 боржник ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 виданим 09.06.2010, органом видачі 2610 та ще одним паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 виданим ЗОЛ 1.2017 року, органом видачі 2601.

З огляду на викладене, судом встановлено, що приватним виконавцем у повному обсязі вчинені усі необхідні дії для примусового виконання судового рішення, проте, боржник ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду не здійснює, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд також вважає за необхідне зазначити, що ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 ГПК України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 36 названого Закону визначено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, за приписами ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7);

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14);

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (п. 18);

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19).

При цьому, суд вважає, що вищенаведені виконавчі дії з примусового виконання рішення суду не є абсолютним правом виконавця, а є його обов`язком, оскільки, в силу приписів ч. 1 ст. 18 Закону, державний/приватний виконавець зобов`язаний вживати усіх можливих заходів, передбачених Законом з примусового виконання рішень.

Матеріалами справи підтверджується, що приватним виконавцем вчинялись дії та вживались можливі заходи для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду, однак у зв`язку з ухиленням боржника від виконання вимог приватного виконавця, останній позбавлений можливості виконати судовий наказ.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні ст. 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п. 1 ст. 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

З огляду на викладене вище, враховуючи те, що приватним виконавцем належними засобами доказування доведено факт ухилення боржника від виконання остаточного рішення суду та враховуючи приписи чинного законодавства щодо обов`язковості виконання остаточних судових рішень, суд дійшов висновку про можливість застосувати до боржника такої міри примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за межі України, що узгоджується з положеннями ст. 337 ГПК України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

За вказаних обставин суд вважає, що наведена міра може змусити боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням або віднайти шляхи врегулювання боргового зобов`язання із стягувачем, а тому подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В. В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника викладена у постанові Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі 909/176/19.

Керуючись ст. 232-234, 326, 327, 337 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького Володимира Васильовича № 01-29/819 від 29.03.2021 (вх. № 5478/21 від 09.04.2021) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - задоволити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього:

- наказом № 1262 виданим Господарським судом Івано-Франківської області 22.01.2019р. про стягнення з фізичної особи - підприємця Горобця Олександра Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" заборгованість в сумі 169857 грн 84 коп. - основного боргу, 4205 грн 75 коп. - пені, 2403 грн 28 коп. - річних та 2647 грн 00 коп. - судового збору;

- наказом № 909/1125/19 виданим Господарським судом Івано-Франківської області 22.01.2019р. про стягнення з фізичної особи - підприємця Горобця Олександра Миколайовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" 235018,30 гривень - основного боргу, 8293,29 гривень - пені, 4995,15 гривень - 20% річних, 13585,62 гривень - штрафу, а також 3928,39 гривень - судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені ст. 256, 257 та п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвала підписана 19.04.2021.

Суддя Т. В. Стефанів