ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2021 р. Справа № 924/172/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали справи:

за позовом Державного підприємства "Славутське лісове господарство"

до Фізичної особи - підприємця Хвещука Юрія Володимировича

про стягнення 7 118,43 грн.

Представники сторін: не викликались

Процесуальні дії по справі.

22.02.2021 на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Славутське лісове господарство" до Фізичної особи - підприємця Хвещука Юрія Володимировича про стягнення 7118,43 грн. заборгованості за поставлений товар за договором поставки укладеним шляхом підписання товарно-транспортної накладної №ХМА №294130 від 19.02.2018р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 26.02.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №924/172/21, яку визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 12.03.2021р., а для подання відзиву на позов до 21.03.2021р.

Ухвала від 26.02.21р. надіслана на адреси сторін та вручена позивачу, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою про вручення ухвали суду.

Ухвала суду від 26.02.2021р. у справі №924/172/21, надіслана за адресою місцезнаходження Фізичної особи - підприємця Хвещука Юрія Володимировича визначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та повернута суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання:

Позивач звернувся до суду з вимогою, про стягнення 7 118,43 грн. заборгованості за поставлену лісопродукцію. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на адресу відповідача позивачем 19.02.2018р., згідно товарно-транспортної накладної ХМА№294130 від 19.02.2018р. було поставлено лісопродукцію на суму 11766,23 грн. В результаті неповної оплати фізичною особою - підприємцем Хвещуком Юрієм Володимировичем відвантаженого товару, у останнього утворилася заборгованість перед Державним підприємством "Славутське лісове господарство" в розмірі 7118,43 грн. Позивач, посилаючись на ст. 181, Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 638, 639, 692 Цивільного кодексу України просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача.

Позиція відповідача з приводу заявлених позовних вимог в матеріалах справи відсутня.

Ухвала суду надіслана на адресу відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому судом враховано положення п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом враховується, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність:

Згідно товарно-транспотрної накладної серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. ДП "Славутське лісове господарство" (вантажовідправник) відправив фізичні особі-підприємцю Хвещук (вантажоодержувач) товар, половник, сосна, 31 шт., V:8,835м3 на суму 11766,23 грн. (з ПДВ). ТТ Накладна підписана: деревину відпустив майстер лісу - Філонюк Д.П., прийняв до перевезення - волій Малярук, що підтверджується підписами останніх. В графі деревину отримав - підпис відсутній.

28.03.2019р., та 02.09.2019р. ДП "Славутське лісове господарство" направило ФОП Хвещук Ю.В. претензії №244, №445, де позивач зазначає, що залишок поставленої лісопродукції довгий час залишається неоплаченим, а тому просить оплатити заборгованість за поставлену лісопродукцію в розмірі 7632,72 грн. В підтвердження направлення претензій позивачем додано описи вкладення у цінний лист та фіскальні чеки АТ "Укрпошти" від 29.03.2019р. та від 03.09.2019р.

06.02.2020р. ДП "Славутське лісове господарство" направило ФОП Хвещук Ю.В. претензію №49, де позивач зазначає, що залишок поставленої лісопродукції довгий час залишається неоплаченим, а тому просить оплатити заборгованість за поставлену лісопродукцію в розмірі 7632,72 грн. В підтвердження направлення претензії позивачем додано фіскальний чек АТ "Укрпошти" від 07.02.2020р.

З акту звіряння взаєморозрахунків за період січень 2017р. - січень 2021р. між позивачем та відповідачем вбачається, що у ФОП Хвещука Ю.В. рахується заборгованість перед ДП "Славутське лісове господарство" в розмірі 7118,43 грн. Акт підписаний лише представником позивача. В підтвердження направлення відповідачу акту позивачем додано фіскальний чек АТ "Укрпошти" від 16.02.2021р.

Окрім того, позивачем додано до матеріалів справи товарно-транспортні накладні: серія ХМА №342955 від 01.12.2017р. на суму 1458,33 грн., серія ХМА №771615 від 23.11.2017р. на суму 11425,80 грн., серія ХМА №293892 від 17.11.2017р. на суму 12535,33 грн. (на загальну суму 25419,46 грн. + ТТН серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. на суму 11766,23 грн. = 37185,69 грн.) та прибутково-касові ордери: №1476 від 14.11.2017р. про сплату 7000,00 грн., №1497 від 17.11.2017р. про сплату 7000,00 грн., №1515 від 22.11.2017р. про сплату 5400,00 грн., №1543 від 27.11.2017р. про сплату 7000,00 грн., №1586 від 01.12.2017р. про сплату 1750,00 грн., №1643 від 14.12.2017р. про сплату 2500,00 грн. (на загальну суму 30650,00 грн.).

Позивач, вказуючи, що у ФОП Хвещука Ю.В. наявна заборгованість за поставлену лісопродукцію згідно товарно-транспортної накладної серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. в розмірі 7118,43 грн., оскільки станом на дату поставки у відповідача рахувалось кредитове сальдо в розмірі 4647,80 грн.

Посилаючись на ст. 181, Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 638, 639, 692 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В свою чергу, відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Позивач стверджує, що між ним та відповідачем укладено договір поставки товару (лісопродукції) шляхом підписання товарно-транспортної накладної серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. на суму 11766,23 грн. та просить стягнути з ФОП Хвещука Ю.В. залишок заборгованості в розмірі 7118,43 грн.

Однак з матеріалів справи судом встановлено, що товарно-транспортна накладна серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. на суму 11766,23 грн. не підписана представником одержувача (відповідача), а тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази одержання ФОП Хвещуком Ю.В. поставленого товару, а відтак і наявної заборгованості.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на неукладення договору поставки товару (лісопродукції) шляхом підписання товарно-транспортної накладної серія ХМА №294130 від 19.02.2018р. на суму 11766,23 грн., відсутність будь-яких інших доказів, які б підтверджували отримання відповідачем лісопродукції, суд вважає за належне у задоволенні позову про стягнення з Фізичної особи - підприємця Хвещука Юрія Володимировича 7118,43 грн. відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Державного підприємства "Славутське лісове господарство" до Фізичної особи - підприємця Хвещука Юрія Володимировича про стягнення 7118,43 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Рішення складено та підписано 16.04.2021р.

Суддя А.М. Яроцький

Віддруковано у 3 прим. (реком.з повідомл.):

1- до справи;

2 - позивачу - 29000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Кузувкова, 1;

3 - відповідачу - 29000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Фрунзе (Ізяславська) 19/12.