ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1071/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Складон (вх. №2-553/21 від 20.04.2021р.) про забезпечення позову, пред`явленого до приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод, шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.04.2021р. товариство з обмеженою відповідальністю „Складон (далі по тексту ТОВ „Складон) звернулось до господарського суду із позовною заявою до приватного акціонерного товариства „Одеський автоскладальний завод (далі по тексту ПрАТ „Одеський автоскладальний завод ) про визнання права власності на нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Одеса, Отамана Чепіги 29-3 , загальною площею 1661,1 кв. м. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ „Складон посилається на невизнання відповідачем права власності на нежитлові будівлі у зв`язку з призначенням відповідачем загальних зборів, до порядку денного яких було включено питання про визнання правочинів та розпорядчих актів такими, що порушують права ПрАТ „Одеський автоскладальний завод, зокрема, правочинів та розпорядчих актів щодо створення ТОВ „Складон та передання останньому майна у статутний капітал.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою до ПрАТ „Одеський автоскладальний завод, позивачем було подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ТОВ „Складон нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Одеса, Отамана Чепіги 29-3 , загальною площею 1661,1 кв. м.; та заборони до набрання законної сили рішенням суду у справі державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь якого обтяження стосовно нерухомого майна тощо) нерухомого майна, що належить ТОВ „Складон нежитлових будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, Отамана Чепіги 29-3, загальною площею 1661,1 кв. м.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та встановлення заборони вчиняти певні дії, за переконанням ТОВ „Складон, пов`язується із фактом можливості вжиття з боку відповідача в адміністративному позасудовому порядку заходів з метою скасування державної реєстрації права власності за позивачем. Наведене, за твердженням позивача, може зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі.

Розглянувши заяву ТОВ „Складон про вжиття заходів забезпечення позову, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 136, ч. 1 ст. 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами абзацу 3 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №130898840 від 16.07.2018р. ТОВ „Складон на праві власності належать нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Одеса, Отамана Чепіги 29-3 , загальною площею 1661,1 кв. м. Право власності за позивачем було зареєстровано, зокрема, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №2452, 2453 від 10.07.2018р. При цьому, з акту приймання-передачі нерухомого майна від 10.07.2018р. вбачається, що вказане майно було передано відповідачем до статутного капіталу позивача.

Слід зазначити, що на підтвердження факту призначення ПрАТ „Одеський автоскладальний завод загальних зборів, до порядку денного яких було включено питання про визнання правочинів та розпорядчих актів такими, що порушують права ПрАТ „Одеський автоскладальний завод, зокрема, правочинів та розпорядчих актів щодо створення ТОВ „Складон та передання останньому майна у статутний капітал, позивачем було надано суду копію повідомлення про проведення річних загальних зборів.

За результатами надання оцінки доводам ТОВ „Складон, наведеним в обґрунтування поданої заяви, суд доходить висновку про їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки факт прийняття відповідачем рішення із даного питання порядку денного може лише свідчити про наявність між сторонами спору.

При цьому, факт існування між сторонами спору з питання правомірності передання майна до статутного капіталу позивача підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 16.12.2020р. по справі № 916/3844/19, яким було, зокрема, визнано недійсним рішення наглядової ради ПрАТ «Одеський автоскладальний завод», оформлене протоколом №4/18 від 02.07.2018р. щодо формування статутного капіталу ТОВ „Складон за рахунок внеску у не грошовій формі, шляхом передання за актом прийому-передачі права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлової будівлі загальною площею 1661,1 кв.м., розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 29-З, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 № 1952-IV відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

Отже, у розумінні положень наведеної норми право власності особи може бути скасовано на підставі судового рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судового рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судового рішення про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин, господарським судом відхиляються доводи ТОВ „Складон про можливість вжиття ПрАТ «Одеський автоскладальний завод» заходів з метою скасування державної реєстрації права власності за позивачем, оскільки згідно приписів чинного законодавства, рішення загальних зборів не може бути підставою для скасування державної реєстрації права власності особи на нерухоме майно.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про недоведеність ТОВ „Складон ймовірності утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, що дозволяє господарському суду дійти висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої ТОВ „Складон заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Складон у задоволенні заяви (вх. №2-553/21 від 20.04.2021р.) про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 22.04.2021р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна