УХВАЛА

про задоволення скарги на дії державного виконавця

14.04.2021Справа № 5011-19/14816-2012

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д.

у справі № 5011-19/14816-2012

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про стягнення 12 315 376,01 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач), яке в подальшому змінило тип акціонерного товариства на приватне, звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (далі - відповідач) про стягнення 12 315 376,01 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2013 у справі №5011-19/14816-2012 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача основну заборгованість в розмірі 11 389 603,81 грн, пеню в розмірі 758 604,25 грн, інфляційні втрати в розмірі 19 920,77 грн, 3 % річних в розмірі 147 247,18 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 64 380,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2013 у справі № 5011-19/14816-2012 змінено, стягнуто з відповідача на користь позивача основну заборгованість в розмірі 8 564 689 грн 28 коп., 527 568 грн 55 коп. пені, 13 853 грн 83 коп. інфляційних втрат, 102 402 грн 51 коп. 3% річних, а також 48 138 грн 50 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8 680 грн 00 коп. та 3 746 грн 29 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 у справі № 5011-19/14816-2012 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ "АК "Київводоканал" про стягнення з КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" основного боргу в розмірі 2 824 914,53 грн, 3 % річних у розмірі 44 844,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 6 066,94 грн та пені у розмірі 231 035,70 грн, в цій частині справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду, в решті постанову залишено без змін.

За результатом нового розгляду, Київським апеляційним господарським судом 16.04.2015 прийнято постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2013 у справі № 5011-19/14816-2012 в частині стягнення з КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на користь ПАТ "АК "Київводоканал" основного боргу в розмірі 2 824 914,53 грн, 3 % річних у розмірі 44 844,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 6 066,94 грн та пені у розмірі 231 035,70 грн залишено без змін; стягнуто з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 31 068,82 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.08.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2015 у справі № 5011-19/14816-2012 в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на користь ПАТ "АК "Київводоканал" основного боргу в розмірі 2 824 914,53 грн, 3% річних у розмірі 44 844,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 6 066,94 грн та пені у розмірі 231 035,70 грн скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

За результатом нового розгляду, постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2013 у справі №5011-19/14816-2012 в частині стягнення з КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на користь ПАТ "АК "Київводоканал" основного боргу в розмірі 2 824 914,53 грн, 3 % річних у розмірі 44 844,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 6 066,94 грн та пені у розмірі 231 035,70 грн скасовано; в задоволенні позовної вимоги ПАТ "АК "Київводоканал" про стягнення з КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" основного боргу в розмірі 2 824 914,53 грн, 3 % річних у розмірі 44 844,67 грн, інфляційних втрат у розмірі 6 066,94 грн та пені у розмірі 231 035,70 грн відмовлено.

21.12.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду було видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.05.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 у справі № 5011-19/14816-2012 залишено в силі.

15.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла скарга КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", відповідно до якої боржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Бойко М.Д. неправомірними в частині відмови у знятті накладеного арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ) в межах суми 42 589,22 грн, які необхідні та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника; зобов`язати старшого державного виконавця органу державної виконавчої служби Бойко М.Д. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 26.01.2021 у виконавчому провадженні № 63636967 в частині накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на вказаному вище рахунку та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника.

Скарга боржника мотивована тим, що дії державного виконавця в частині відмови у знятті накладеного арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ) в межах суми 42 589,22 грн, є неправомірними, оскільки вказаний рахунок, як зазначає боржник, використовується виключно для виплати заробітної плати працівникам боржника та не може використовуватись для проведення інших операцій та платежів, які б давали можливість боржнику ухилятись від виконання судового рішення в цій справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2021 поновлено боржнику строк для подання скарги, розгляд скарги боржника на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. у справі № 5011-19/14816-2012 призначено на 31.03.2021.

30.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшли заперечення на скаргу на дії державного виконавця, відповідно до змісту яких стягувач зазначає, що наданими боржником доказами не підтверджується наявність у боржника заборгованості з виплати заробітної плати своїм працівникам, водночас чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати, при цьому боржником не зазначено у скарзі суми заборгованості по виплаті заробітної плати його працівникам, відтак стягувач вказує на правомірність дій державного виконавця щодо накладення арешту на вказаний рахунок боржника та обов`язковість судового рішення, яке підлягає виконанню боржником.

30.03.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від органу державної виконавчої служби надійшли заперечення на скаргу на дії державного виконавця, за змістом яких орган державної виконавчої служби також заперечує проти задоволення скарги боржника, зазначає, що законодавство України не містить заборони звертати стягнення та накладати арешт на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, відкритих для зарахування заробітної плати, а також не визначають такі рахунки як рахунки зі спеціальним режимом використання, відтак дії державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення в цій справі є правомірними.

У судове засідання 31.03.2021 з`явились представники стягувача та боржника, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У судовому засіданні 31.03.2021 судом було оголошено перерву до 14.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2021, в порядку статей 120 - 121 Господарського процесуального кодексу України, третіх осіб та орган державної виконавчої служби було повідомлено про те, що судове засідання у справі № 5011-19/14816-2012 призначено на 14.04.2021.

01.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшли заперечення на скаргу на дії державного виконавця, аналогічного змісту вищевказаним його запереченням.

05.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшла відповідь на заперечення стягувача та органу державної виконавчої служби, в якій боржник заперечує проти вищевказаних доводів, зазначає про те, що судовими рішеннями в інших справах встановлено, що рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" використовується боржником для виплати заробітної плати працівникам боржника, та в обґрунтування поданої скарги ним надано докази на підтвердження наявності зобов`язання з виплати заробітної плати своїм працівникам і з метою недопущення та запобігання накопичення заборгованості з виплати заробітної плати боржник двічі повідомляв державного виконавця про необхідність внесення застереження щодо накладення арешту на рахунок боржника, крім грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати.

13.04.2021 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від стягувача надійшли пояснення щодо відповіді на заперечення, за змістом яких стягувач зазначає, що арешт коштів на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" не перешкоджає боржнику здійснювати виплату заробітної плати його працівникам і підстави для зняття арешту з коштів боржника, які знаходяться на вказаному рахунку, відсутні.

У судове засідання 14.04.2021 з`явились представники стягувача та боржника, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

Згідно з ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому засіданні 14.04.2021 представник боржника (скаржника) підтримав вимоги скарги, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача заперечувала проти задоволення скарги, просила суд відмовити в її задоволенні.

Розглянувши у судовому засіданні 14.04.2021 скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д., заслухавши пояснення представників боржника (скаржника) і стягувача та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі статтею першою Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач звернувся до Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою № 1774/12/12/02-20 від 10.11.2020 про примусове виконання судового рішення в цій справі та відкриття виконавчого провадження.

17.11.2020 старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63636967 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.12.2015 у справі № 5011-19/14816-2012.

Частинами 1, 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

За змістом частин 1 - 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2021 державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. було винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № 63636967, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, зокрема, в АТ "Кристалбанк", код банку 339050, у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 42 589,22 грн.

Листом № 03.02.2021/3-БТ від 04.02.2021 АТ "Кристалбанк" повідомило орган державної виконавчої служби про накладення арешту на грошові кошти на рахунку боржника у межах суми звернення стягнення 42 589,22 грн.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012, а також Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно з ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Як встановлено судом, АТ "Кристалбанк", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладено обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на вказаному рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим, відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За змістом ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, з вищенаведених норм законодавства вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

З матеріалів справи вбачається, що боржник звернувся до державного виконавця із заявою № 01/142 від 24.11.2020 (зареєстрована органом державної виконавчої служби 30.11.2020), в якій просив державного виконавця не накладати арешт на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Кристалбанк", так як вказаний рахунок використовується боржником виключно для здійснення виплати заробітної плати його працівникам, а в разі винесення постанови про накладення арешту на кошти, що знаходяться на вказаному рахунку, просив державного виконавця внести до постанови застереження щодо накладення арешту на рахунок боржника, крім грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати.

Вказаний лист боржника залишений державним виконавцем без будь-якого реагування і в наданих органом державної виконавчої служби матеріалах виконавчого провадження відсутня як копія листа боржника № 01/142 від 24.11.2020, так і відповіді на нього.

Як зазначає боржник і вбачається з наданих органом державної виконавчої служби матеріалів виконавчого провадження, листом від 25.02.2021 № 02/22 боржник просив державного виконавця зняти накладений арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Кристалбанк" в межах суми 42 589,22 грн, які необхідні та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника та внести зміни до постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 26.01.2021 ВП № 63636967, а саме зазначити, що арешт накладається на грошові кошти, крім коштів, що перебувають або надходять як кошти, передбачені на виплату заробітної плати працівникам боржника, обов`язкові платежі та соціальні внески, що відраховуються під час виплати заробітної плати в межах суми 42 589,22 грн. До вказаного листа боржником було додано Довідку № 01 від 25.02.2021, відповідно до якої щомісячне зобов`язання боржника з виплати заробітної плати становить 135 560,35 грн, обов`язкові нарахування, пов`язані з виплатою заробітної плати - 69 885,15 грн.

На підтвердження своїх доводів щодо виникнення зобов`язання з виплати заробітної плати боржником також надано суду копію табелю обліку використаного часу за лютий 2021 року із зазначенням посади працівника, кількості відпрацьованих годин та його місячний оклад, без зазначення відпускних, пільгових пенсій працівникам боржника, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних із виплатою заробітної плати та інших обов`язкових платежів.

Листом вих. 39933 від 03.03.2021 орган державної виконавчої служби повідомив боржника, що законодавство України не містить заборони звертати стягнення та накладати арешт на кошти, які знаходяться на рахунках боржника для зарахування заробітної плати.

Доводи стягувача та державного виконавця щодо правомірності накладення державним виконавцем арешту на грошові кошти на рахунку боржника № НОМЕР_1 в АТ "Кристалбанк" є безпідставними, оскільки боржник не оскаржує дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти на вказаному рахунку, а предметом скарги є питання щодо правомірності дій державного виконавця в частині відмови останнього зняти накладений арешт на грошові кошти в межах суми 42 589,22 грн, що містяться на вказаному рахунку, необхідні для виплати заробітної плати працівникам боржника.

Суд також відхиляє як необґрунтовані посилання стягувача на те, що наданими боржником доказами не підтверджується наявність у нього заборгованості з виплати заробітної плати своїм працівникам і боржником не зазначено у скарзі суми заборгованості по виплаті заробітної плати, оскільки вказані обставини спростовуються матеріалами справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що цим же органом державної виконавчої служби постановами про внесення змін до постанов про арешт коштів боржника, в тому числі під час примусового виконання судового рішення у цій справі (виконавче провадження № 56034047), були внесені зміни до постанов про арешт коштів боржника, а саме зазначено, що арешт накладається на грошові кошти в межа суми стягнення, крім коштів, що перебувають або надходять як кошти, передбачені для виплати заробітної плати працівникам боржника, обов`язкові платежі та соціальні внески, що відраховуються під час виплати заробітної плати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги боржника на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. у справі № 5011-19/14816-2012.

Керуючись статтями 234, 235, 339 - 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. у справі № 5011-19/14816-2012 задовольнити.

2. Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. неправомірними в частині відмови у знятті накладеного арешту на грошові кошти Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ) в межах суми 42 589,22 грн, які необхідні та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

3. Зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 26.01.2021 по виконавчому провадженню № 63636967 в частині накладення арешту на грошові кошти Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ), які необхідні та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

4. Про виконання цієї ухвали старшому державному виконавцю Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко М.Д. необхідно повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.04.2021

Суддя О.В. Нечай