ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2021 р. Справа№ 910/7581/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

за участю представників згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 (повний текст ухвали складено 16.02.2021)

у справі №910/7581/20 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви

до Кіровоградської обласної державної адміністрації

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Релігійна організація "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної Церкви України с. Бірки"

Релігійна організація "Управління Кропивницької єпархії Православної церкви України"

Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування розпорядження

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулися з позовом релігійна громада парафії на честь Святителя Миколая Мирлікійського Олександрійської єпархії Української Православної Церкви с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області та Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 15.01.2020 № 70-р "Про реєстрацію статутів релігійних громад) (с. Бірки, Олександрівський район)".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 закрито провадження у справі №910/7581/20 за позовом Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви до Кіровоградської обласної державної адміністрації. Роз`яснено позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що юрисдикцію спорів, що виникають з правовідносин щодо реєстрації статуту релігійної організації, слід визначати відповідно до ч. 21 ст. 14 та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", тобто такі спори підлягають розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 скасувати і направити справу №910/7581/20 для продовження розгляду до суду першої інстанції. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу. Крім того, до апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначав, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає установленими, висновки суду не відповідають не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до норм ст.. 280 ГПК України, є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Суд першої інстанції не дослідив, що у відповідача, при прийнятті спірного розпорядження, узагалі було відсутнє будь-яке рішення релігійної громади Парафії на честь святителя Миколая Мирлікійського Олександрійської Єпархії Української православної церкви с. Бірки Олександрівського району Кіровоградської області УПЦ про зміну канонічної приналежності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 апеляційну скаргу Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви у справі №910/7581/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Пашкіна С.А., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України та надано скаржнику строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання доказів, що підтверджують направлення апеляційної скарги на адресу відповідача та третьої особи 3.

Однак, після винесення указаної ухвали, судом установлено, що матеріали апеляційної скарги Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви містять докази наручного отримання апеляційної скарги відповідачем та третьої особою 3, що убачається зі штампів Кіровоградської обласної державної адміністрації та Управління комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної державної адміністрації, проставлених 04.03.2021 на першому аркуші апеляційної скарги позивача.

У подальшому, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 заяву Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/7581/20 за апеляційною скаргою Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви. Розгляд справи призначено на 13.04.2021.

До суду 08.04.2021 від представника позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 13.04.2021 об 11:20 год у справі № 910/7581/20 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 відмрвлено у задоволенні заяви представника Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви про проведення судового засідання 13.04.2021 об 11:20 год у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 910/7581/20.

13.04.2021 на електронну пошту суду надійшло клопотання від представника позивача. В указаному клопотанні представник позивача просив суд визнати поважними причини неявки в судове засідання 13.04.2021, відкласти засідання на іншу дату та провести наступне судове засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (программа EasyCon).

У судове засідання 13.04.2021 з`явився представник третьої особи 2. Решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлені належним чином.

Розгляд справи було відкладено на 21.04.2021 та ухвалено проводити судове засідання у режимі відеоконференції.

У своїх відзивах на апеляційну скаргу відповідач та третя особа 2 просили суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги заслухавши пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала не підлягає скасуванню.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Як убачається із матеріалів справи, Релігійна організація "Управління Кропивницької єпархії Православної церкви України" подало клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на таке.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 15.01.2020 № 70-р "Про реєстрацію статутів релігійних громад (с. Бірки, Олександрівський район)", яке прийнято за наслідками розгляду заяви релігійної організації "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с. Бірки". У свою чергу релігійна організація "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с. Бірки" звернулася з цією заявою до Кіровоградської обласної державної адміністрації у зв`язку з прийняттям загальними зборами членів релігійної організації "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с. Бірки" рішень, оформлених відповідним протоколом, щодо зміни підлеглості у канонічних та організаційних питаннях на користь Православної Церкви України.

Таким чином Олександрійська єпархія Української Православної Церкви в межах цієї справи оспорює законність розпорядження голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 15.01.2020 № 70-р "Про реєстрацію статутів релігійних громад (с. Бірки, Олександрівський район)", яким було затверджено нову редакцію статуту релігійної організації "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с. Бірки", у зв`язку зі зміною цією релігійною громадою своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях.

В цьому випадку слід керуватися приписами Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", відповідно до яких спори щодо затвердження обласними державними адміністраціями статутів релігійних організацій підлягають розгляду в порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, судом було розглянуто клопотання Релігійної організації "Управління Кропивницької єпархії Православної церкви України" про закриття провадження у справі і правомірно його задоволено, при цьому суд керувався наступним.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім цього, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Виникнення спірних правовідносин у цій справі обумовлено незгодою позивача зі зміною релігійною організацією "Релігійна громада Святителя Миколая Чудотворця Православної церкви України с. Бірки" своєї підлеглості у канонічних та організаційних питаннях.

В Україні усі правовідносини, пов`язані із свободою совісті і діяльністю релігійних організацій, регулюються законодавством України, складовою якого є Закон України від 23.04.1991 № 987-XII "Про свободу совісті та релігійні організації" (далі - Закон). Одними із завдань цього Закону є гарантування права на свободу совісті громадянам України та здійснення цього права, визначення обов`язків держави щодо релігійних організацій, а також визначення обов`язків релігійних організацій перед державою і суспільством.

Зі змісту Закону релігійні громади реалізують право саме фізичних осіб на задоволення релігійних потреб, яке є невіддільним від фізичної особи, а саме від її права на віру, сповідування та поширення такої віри. Зокрема, визначена ст. 7 Закону мета утворення релігійних організацій в Україні - задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру.

Саме нерозривна пов`язаність релігійних потреб з фізичною особою як носієм цих потреб зумовлює цивільну юрисдикцію суду, якому підвідомчі спори, щодо діяльності релігійних організацій (статті 14, 15, 16, 17 Закону).

Отже, спір, який виник у цій справі, відповідно стосується правовідносин з прийняття уповноваженим органом розпорядження з реєстрації статуту релігійної громади. Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, стосуються питань діяльності релігійної громади, яка діє відповідно до установчих документів, тому юрисдикцію спорів, що виникають з таких правовідносин, слід визначати відповідно до частини 21 статті 14, частини 2 статті 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Крім того указана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 910/8132/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 916/2086/19, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 809/1025/17.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку спірні правовідносини носять саме цивільний характер і заявлені позивачем позовні вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.11.2019 у справі № 910/8132/19, спори, які стосуються правовідносин з прийняття уповноваженим органом рішення з реєстрації статуту релігійної організації, підлягають розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Що ж стосується п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу, то Велика Палата Верховного Суду вказала, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи є корпоративними у розмінні п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Також, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.12.2019 у справі № 916/2086/19, юрисдикцію спорів, що виникають з правовідносин щодо реєстрації статуту релігійної організації, слід визначати відповідно до ч. 21 ст. 14 та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", тобто такі спори підлягають розгляду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Роз`яснити позивачу про право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, ухвала Господарського суду м. Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 відповідає матеріалам справи, є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 129, 267-285, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви на ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста м. Києва від 08.02.2021 у справі №910/7581/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов