РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.04.2021Справа № 910/16519/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго»

до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

про стягнення 87091,75 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Лопатнікова А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.11.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» з вимогами до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 87091,75 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 22.11.2016 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , майнові інтереси, пов`язані з яким були застраховані позивачем, та автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на підставі Полісу АЕ/7143470.

З огляду на те, що ліміт відповідальності Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за Полісом АЕ/7143470 становить 50000,00 грн, а автомобіль Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , знаходився у володінні та користуванні Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», та водій ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з банком, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 87091,75 грн (137097,75 грн (розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування) - «мінус» ліміт відповідальності страховика за Полісом АЕ/7143470 у сумі 50000,00 грн).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 відкрито провадження у справі №910/16519/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

21.12.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на необґрунтованість визначеного позивачем розміру відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2020 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.02.2020.

У підготовчому засіданні 19.02.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 18.03.2020.

У підготовчому засіданні 18.03.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 15.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2020 підготовче засідання у справі №910/16519/19 призначено на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 підготовче засідання у справі №910/16519/19 призначено на 17.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 призначено у справі №910/16519/19 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; на вирішення експерту поставлено наступні питання: 1) Яка дійсна ринкова вартість транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , до моменту дорожньо-транспортної пригоди станом на 22.11.2016р.? 2) Яка вартість залишків транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , після настання дорожньо-транспортної пригоди станом на 22.11.2016р.? 3) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Шкода, державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.11.2016р. в м. Черкаси по вул. Чорновола за участю автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 ?; зупинено провадження у справі.

25.01.2021 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/16519/19 разом з Висновком експерта №СЕ-19/111-20/48419-АВ від 11.01.2021, складеного за результатами проведеної експертизи у справі №910/16519/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 поновлено провадження у справі №910/16519/19; підготовче засідання призначено на 24.02.2021.

У підготовчому засіданні 24.02.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 16.03.2021.

У підготовчому засіданні 16.03.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 24.03.2021.

24.03.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмової пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 24.03.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 07.04.2021.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.04.2021 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

Представник позивача у судове засідання 07.04.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана позивачем 30.03.2021 (за ідентифікатором пошуку 848).

У судовому засіданні 07.04.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки №616954 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Національною поліцією України, та постанови Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.12.2016 у справі №711/10299/16-п (з урахуванням постави від 03.10.2019 про виправлення описки), встановлено, що 22.11.2016 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , порушив п.п. 1.5, 2.3б, 16.12 Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Шкода, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

07.06.2007 між Закритим акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» (страхувальник) укладено Генеральний договір страхування №47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків, предметом якого є, зокрема, майнові інтереси, пов`язані з володінням, використанням і розпорядженням засобами автотранспорту, що належать страхувальнику та передані лізингоодержувачу на умовах лізингу.

Як вбачається з Бордеро №5_16 до договору, ним передбачено страхування майнових інтересів, пов`язаних з автомобілем Шкода, державний номер НОМЕР_1 , початок періоду страхування - 24.01.2016, кінець періоду страхування - 23.01.2017; страхова сума - 271081,14 грн.

Відповідно до Страхового Сертифікату №250522348.16, ним передбачено страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Шкода, державний номер НОМЕР_1 ; строк дії договору - з 24.01.2016 по 23.01.2017.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п. 21.3 Договору добровільного страхування при повній (конструктивній) загибелі або фактичній втраті страхове відшкодування виплачується в межах страхової суми з урахуванням амортизаційного зносу за період дії полісу, з урахуванням франшизи та з урахуванням дійсної вартості залишків пошкодженого ТЗ. Під повною загибеллю розуміються випадки, коли вартість відновлювального ремонту ТЗ (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) становить більше 75% страхової суми ТЗ на момент страхування.

Аналогічні положення містяться у п. 8.3 Страхового Сертифікату №250522348.16.

У Бордеро №5_16 до договору зазначено, що страхова сума становить 271081,14 грн.

Відповідно до Звіту №0383 про оцінку автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , від 01.12.2016, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Кузьменком М.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №125/15 від 16.02.2015), вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , становить 205883,52 грн.

Відповідно до Звіту №286829 про оцінку вартості пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , станом на 12.12.2016, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Ковтуном В.І. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №16321/14 від 18.04.2014), ринкова вартість автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , станом на 12.12.2016 становить 137890,00 грн.

Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , перевищувала 75% від його страхової суми, вказаної в договорі добровільного страхування, позивачем було складено Страховий акт №146827 при конструктивній загибелі від 12.12.2016, відповідно до якого сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування становить 137091,75 грн.

Судом встановлено, що 05.01.2017 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 137091,75 грн, що підтверджується платіжним дорученням №145 від 05.01.2017.

Станом на дату ДТП (22.11.2016) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на підставі Полісу АЕ/7143470 (ліміт по майну - 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.) - відповідно до інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученої позивачем до позовної заяви.

З огляду на те, що ліміт відповідальності Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за Полісом АЕ/7143470 становить 50000,00 грн, а автомобіль Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , знаходився у володінні та користуванні Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», та водій ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з банком, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 87091,75 грн (137097,75 грн - «мінус» 50000,00 грн).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7143470, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , покладається на Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

При цьому, відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди понад ліміт відповідальності, встановлений Полісом АЕ/7143470 (враховуючи фрашизу), покладається на страхувальника за Полісом АЕ/7143470.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п. п. д) п. 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (далі - Методика) Методика застосовується з метою, зокрема, визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ.

Згідно з п. п. 4.3. та 4.4. Методики за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта. У разі виконання судовим експертом відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судову експертизу» оцінки на договірних засадах з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб, він складає висновок експертного дослідження з урахуванням особливостей його оформлення згідно із законодавством.

З метою встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 було призначено у справі №910/16519/19 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; на вирішення експерту поставлено наступні питання: 1) Яка дійсна ринкова вартість транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , до моменту дорожньо-транспортної пригоди станом на 22.11.2016р.? 2) Яка вартість залишків транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , після настання дорожньо-транспортної пригоди станом на 22.11.2016р.? 3) Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Шкода, державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 22.11.2016р. в м. Черкаси по вул. Чорновола за участю автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 ?

У Висновку експерта №СЕ-18/111-20/48419-АВ від 11.01.2021, складеному судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, зазначено, що:

1) ринкова вартість автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , до моменту ДТП становила 212491,06 грн;

2) ринкова вартість автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , в пошкодженому стані внаслідок ДТП становила 104165,66 грн;

3) вартість відновлювального ремонту автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становила 108325,40 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд зазначає, що Висновок експерта №СЕ-18/111-20/48419-АВ від 11.01.2021 приймається судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження встановлених в ньому обставин, зокрема, щодо ринкової вартості транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , до та після ДТП, та щодо вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , (108324,40 грн) не перевищує вартості вказаного ТЗ до ДТП, в розумінні Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні підстави вважати, що відновлювальний ремонт транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 , є економічно необґрунтованим та транспортний засіб є фізично знищеним.

Таким чином, з огляду на відсутність ознак, за наявності яких транспортний засіб вважається фізично знищеним (якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7143470 у межах фактично здійснених ним витрат (137091,75 грн) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (108325,40 грн) - з урахування франшизи та ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за Полісом АЕ/7143470.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7143470 становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, становить 50000,00 грн.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7143470 у межах фактично здійснених ним витрат (137091,75 грн.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_1 (108325,40 грн.), беручи до уваги розмір франшизи за Полісом АЕ/7143470 (0,00 грн) та ліміт відповідальності (50000,00 грн), суд дійшов висновку, що відповідальність Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (страховика за Полісом АЕ/7143470) обмежується в будь-якому випадку сумою у розмірі 50000,00 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення різниці між фактичним розміром завданої власнику ТЗ Шкода, державний номер НОМЕР_1 , шкоди та страховим відшкодуванням за Полісом АЕ/7143470.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, законодавством встановлено принцип повного відшкодування шкоди, яка завдана майну юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначено у Довідці №616954 про дорожньо-транспортну пригоду, транспортний засіб Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 , належить відповідачу - Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк».

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

У постанові Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.12.2016 у справі №711/10299/16-п вказано, що ОСОБА_1 (водій автомобіля Фольксваген, державний номер НОМЕР_2 ) працює водієм-інкасатором в Акціонерному товаристві Комерційному банку «Приватбанк».

Вказані обставини не заперечувались відповідачем під час розгляду справи (зокрема, у відзиві на позовну заяву).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/7143470 страхувальником є відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Отже, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та враховуючи, що страхувальником за Полісом АЕ/7143470 є Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» з лімітом відповідальності 50000,00 грн (франшизи 0,00 грн), беручи до уваги положення ст.ст. 1166, 1172, 1194 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що для повного відшкодування шкоди, завданої власнику автомобіля Шкода, державний номер НОМЕР_1 , відповідач повинен сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 58325,40 грн (108325,40 грн - «мінус» 50000,00 грн).

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про стягнення 87091,75 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 58325,40 грн

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ідентифікаційний код: 14360570) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код: 16285602) грошові кошти у розмірі 58325 (п`ятдесят вісім тисяч триста двадцять п`ять) грн 40 коп та судовий збір у розмірі 1286 (одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн 49 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 19.04.2021.

Суддя О.М. Спичак