ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/471/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., при секретарі судового засідання Луцюку Р.П., розглянув клопотання Садівничого товариства «Міжлимання» (вх.№9722/21 від 07.04.2021р.) про закриття провадження у справі №916/471/21

За позовом: ОСОБА_1 (67632, Одеська обл., Біляївський р-н, Августівська сільська рада, с. Протопопівка, ділянка №1119, електронна адреса РНОКПП - НОМЕР_1 )

До відповідача: Садівничого товариства «Міжлимання» (67632, Одеська обл., Біляївський р-н, Августівська сільська рада, с. Протопопівка, код ЄДРЮОФОПГФ - 20995290)

про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії

За участю представників сторін:

Від позивача: Козак А.В.; Чижов В.А. - на підставі ордера серії ВН №1027301 від 04.02.2021р.;

Від відповідача: Гандзій І.М. - на підставі ордера серії ОД №564351 від 02.04.2021р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Садівничого товариства «Міжлимання» про визнання незаконними дій Садівничого товариства (далі - СТ) «Міжлимання» щодо відключення від електропостачання земельних ділянок №1119 та №1120, розташованих за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, Августівська сільська рада, с. Протопопівка, СТ «Міжлимання», та зобов`язання Садівничого товариства «Міжлимання» за власний кошт та за рахунок власних ресурсів поновити електропостачання до земельних ділянок №1119 та №1120, розташованих за адресою: Одеська обл., Біляївський р-н, Августівська сільська рада, с. Протопопівка, СТ «Міжлимання» , що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , шляхом фактичного під`єднання електромереж зазначених земельних ділянок до діючої електромережі Садівничого товариства «Міжлимання».

Ухвалою суду від 25.02.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.03.2021р.

Ухвалою суду від 23.03.2021р. відкладено підготовче засідання на 08.04.2021р. Протокольною ухвалою суду від 08.04.2021р. відкладено підготовче засідання на 15.04.2021р.

07 квітня 2021р. до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання Садівничого товариства «Міжлимання» (вх.№9722/21 від 07.04.2021р.) про закриття провадження у справі №916/471/21 в порядку п.2 ч.2 ст.185 ГПК України.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що згідно п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Однак, відносини користування електроенергією врегульовані укладеними між сторонами Договорами про надання послуг з передачі електроенергії та спільне обслуговування електромереж в СТ «Міжлимання» №1119 та №1120 від 18.03.2020р. Сторонами в індивідуальних договорах є юридична особа (відповідач) та фізична особа (позивач).

При цьому, відповідач- СТ «Міжлимання», згідно до Договору про постачання електричної енергії №318 від 05.01.2007р., укладеного з Енергетичною компанією «Одесаобленерго» (ДТЕК «Одеські електромережі»), є основним колективним споживачем електроенергії, а позивач є субспоживач електроенергії та абонентом згідно до договорів від 18.03.2020р.

Крім того, відповідач зазначає, що посилання позивача на своє членство в СТ «Міжлимання» не є безперечною підставою визнання цього спору таким, що виник з корпоративних правовідносин.

Відповідач вважає, що оскільки правові відносини між сторонами у справі склалися на підставі користування фізичною особою електричною енергією відповідно до укладених між сторонами Договорів про надання послуг з передачі електроенергії та спільне обслуговування електромереж в СТ «Міжлимання» №1119 та №1120 від 18.03.2020р., вказаний спір не є таким, що виник з корпоративних правовідносин.

На підставі вищенаведеного , відповідач дійшов висновку, що спір у справі №916/471/20 не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує клопотання про закриття провадження у справі, просить його задовольнити.

Позивач в запереченнях, що надійшли до суду 15.04.2021р., зазначає, що за змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію» кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Кооперативи , як добровільні об`єднання громадян , з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом (ст. 94 Господарського кодексу України).

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (ст.ст. 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

У відповідності до листа від 21.02.2006р. №1339 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва «Про визначення організаційно-правової форми садівничого товариства» визначено що садівничі товариства відносяться до обслуговуючих кооперативів.

Таким чином, позивач дійшов висновку, що СТ «Міжлимання» є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі Закону України «Про кооперацію» та свого статуту.

Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Таким чином, позивач вважає, що спір у справі №916/471/21 є таким, що виник з корпоративних правовідносин, у зв`язку з чим клопотання відповідача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, просить відмовити у його задоволенні.

Розглянув матеріали справи, клопотання відповідача, вислухав пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Позовні вимоги ОСОБА_2 у справі №916/471/21 ґрунтуються на тому, що СТ «Міжлимання» були порушені його права як члена товариства шляхом самовільного відключення належних йому ділянок від електропостачання, яке було застосовано у якості санкції за ненадання відповідних документів на вимоги товариства на підставі рішення правління СТ «Міжлимання» від 07.11.2020р.

У відповідності до п.1.1 Статуту СТ «Міжлимання» є добровільним об`єднанням фізичних осіб, створеним для здійснення та захисту прав і свобод людини і громадянина, задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних, освітніх та інших інтересів своїх членів та/або інших осіб.

Згідно п.3.1. Статуту СТ «Міжлимання» основною метою діяльності організації є організація колективного саду та використання його членами організації для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сільськогосподарських продуктів, а також створення умов для культурного проведення вільного часу трудящих, їх сімей, зміцнення здоров`я, заохочення до праці підлітків.

За змістом положень ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарського кодексу України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (ст. 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу ст. 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (ст. 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (ст. 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами ст.ст. 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію». За змістом положень ст.ст. 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (ст.ст. 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10.02.2021р. у справі №923/226/20, постанові Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №916/1253/19, постанові Великої Палати Верховного Суду України від 24.04.2019р. у справі №509/577/18,

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Згідно п.5.2 Статуту СТ «Міжлимання» органами управління організації є: Правління, Голова організації.

Правління СТ «Міжлимання» є керівним органом організації на період між Загальними зборами, обирається терміном на 2 роки та виконує функції з управління його поточною, організаційною діяльністю (п.5.12. Статуту).

У відповідності до п.5.16. Статуту СТ «Міжлимання» до компетенції Правління відноситься: організація виконання рішень Загальних зборів; скликання Загальних зборів та формування їх порядку денного, підготовка матеріалів з питань порядку денного, попередній розгляд всіх питань, що належать до компетенції Зборів та підготовка проектів рішень з цих питань до Зборів; підготовка та подання рекомендацій Загальним зборам щодо визначення основних напрямків діяльності організації, затвердження планів і звітів про їх виконання, інших пропозицій з питань діяльності організації; затвердження поточних планів діяльності організації та заходів, необхідних для їх виконання; вирішення інших питань, крім тих, що відносяться до компетенції Загальних зборів.

З матеріалів справи встановлено, що саме на підставі наказу №3К від 16.11.2020р. «Про застосування рішення правління» 16.11.2020р. відключено ділянки ОСОБА_1 від енергопостачання у зв`язку з не передачею документів та печатки новообраному голові СТ «Міжлимання» у визначений строк.

Таким чином, спір у справі №916/471/21 є таким, що виник з корпоративних відносин, у зв`язку з чим клопотання СТ «Міжлимання» (вх.№9722/21 від 07.04.2021р.) про закриття провадження у справі №916/471/21 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.20, ст.234 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Садівничого товариства «Міжлимання» (вх.№9722/21 від 07.04.2021р.) про закриття провадження у справі №916/471/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 20.04.2021р.

Суддя Н.В. Рога