ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Справа№ 911/942/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства «Біличі»

на рішення Господарського суду Київської області

від 22.05.2020 (повний текст складено 19.06.2020)

у справі № 911/942/20 (суддя - Мальована Л.Я.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Управління житлово-комунального господарства «Біличі»

про стягнення 65 900,06 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління житлово-комунального господарства «Біличі» про стягнення 65 900 грн 06 коп., з яких: 41 445 грн 94 коп. пені, 8 748 грн 37 коп. 3% річних, 15 705 грн 75 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Управління житлово-комунального господарства «Біличі» виник обов`язок по сплаті вказаних сум за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором № 18/2436-ТЕ від 06.11.2018 року.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2020 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Управління житлово-комунального господарства «Біличі» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 15 705 грн 94 коп. інфляційних втрат, 8 748 грн 37 коп. 3% річних, 41 445 грн 94 коп. пені, 2 102 грн 00 коп. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 15 705 грн 75 коп. інфляційних втрат та 8 748 грн 37 коп. 3 % річних, а також 41 445 грн 94 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі №911/942/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення 2 084,73 задовольнити. Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2020 справу №911/942/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Буравльов С.І., суддів - Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 № 09.1-07/465/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. на лікарняному.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2020 для розгляду справи №911/942/20 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г суддів Зубець Л.П., Попікова О.В.

19.10.2020 суддя Майданевич А.Г. заявив про самовідвід від розгляду справи №911/942/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 заяву про самовідвід судді Майданевича Анатолія Григоровича від розгляду справи №911/942/20 за апеляційною скаргою Управління житлово-комунального господарства «Біличі» на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 задоволено. Матеріали справи №911/942/20 ухвалено передати на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

У процесі здійснення підготовчих дій відповідно до статті 267 Господарського процесуального кодексу України 21.10.2020 суддя Північного апеляційного господарського суду Іоннікова І.А. заявила про самовідвід від розгляду справи №911/942/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 заяву судді Іоннікової І.А. про самовідвід від розгляду справи №911/942/20 задоволено. Справу №911/942/20 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення заміни відведеного судді відповідно до ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/3991/20 від 22.10.2020 відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.10.2020 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 поновлено Управлінню житлово-комунального господарства «Біличі» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20 та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Зупинено дію оскаржуваного рішення до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт стверджує, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд обмежив відповідача у праві подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та надати свої заперечення на позовну заяву.

При цьому, на думку апелянта, судом не враховано встановлені карантинні обмеження на території України, що унеможливило дотримання процесуальних строків.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що про відкриття апеляційного провадження він був повідомлений належним чином, оскільки ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2020 отримав 29.10.2020, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №552, наявне в матеріалах справи.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, перегляд оскаржуваного рішення здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

10.10.2017 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2287/1718-ТЕ-17, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору Позивач передав у власність ТОВ «УкрОпт «Мастер-енерго» у березні 2018 року природний газ на загальну суму 1 805 296 грн. 79 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи.

06.11.2018 року між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УкрОПТ «Мастер-енерго», та Управлінням житлово-комунального господарства «Біличі» укладено договір №18/2436-ТЕ про переведення боргу, відповідно до умов якого до нового боржника перейшов борг, який виник у первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу №2287/1718-ТЕ-17 від 10.10.2017 р. Сума боргу дорівнює 540 296,79 грн.

За вказаним договором до Нового Боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, а також штрафних та фінансових санкцій (пеня, інфляційні втрати, 3% річних).

У зв`язку з вказаним, позивач просить суд стягнути з відповідача 15 705 грн 75 коп. інфляційних втрат та 8 748 грн 37 коп. 3 % річних за зобов`язаннями за березень 2018 по акту приймання - передачі природного газу від 31.03.2018 (а.с.25).

Відповідно до п. 8.2 договору визначено, що у разі невиконання Відповідачем п. 6.1 Договору, Відповідач сплачує Позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

Пункт 8.2. та пункт 8.3 розділу 8 «Відповідальність сторін» Договору викладено у редакції: «У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 договору він зобов язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості.

У разі невиконання покупцем п. 6.1. умов цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 15 705 грн. 75 коп. інфляційних втрат та 8 748 грн 37 коп. 3 % річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як було зазначено вище, відповідач неналежно виконав своїх зобов`язання за договором, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати, 3 % річних та пеню.

Судом апеляційної інстанції перевірено, що нараховані до стягнення суми є документально підтверджені, арифметично правильні, а також відповідають вимогам закону та умовам договору.

Заперечуючи проти висновків суду першої інстанції, апелянт зазначає, що суд обмежив відповідача у праві подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та надати свої заперечення на позовну заяву. При цьому, на думку апелянта, судом не враховано встановлені карантинні обмеження на території України, що унеможливило дотримання процесуальних строків.

Щодо доводів скаржника про обмеження судом відповідача у праві подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк суд зазначає наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 зобов`язано відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків, а також докази його направлення на адресу позивача. Встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов та інших документів в строк до 22.05.2020 о 10:20.

Вказану ухвалу відповідач отримав 08.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.64).

За змістом частин 8,9 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскаржуване рішення прийнято судом 22.05.2020, а з огляду на те, що ухвалу про відкриття провадження від 22.04.2020 відповідач отримав 08.05.2020, то скористатися своїм процесуальним правом на надання відзиву він достатньо часу, а саме - 15 днів, як це встановлено приписами статті 165 ГПК України, що узгоджується з ухвалою суду від 22.04.2020.

Відтак, вказаним спростовуються доводи апелянта про обмеження судом відповідача у праві подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем так і не було надано відзив на позовну заяву.

Крім того, суд апеляційної інстанції переглядає рішення за наявними та додатково поданими доказами, натомість в апеляційній скарзі відповідач доводів по суті спору на спростування вимог позовної заяви не наводить, відтак навіть на стадії апеляційного розгляду справи своїм процесуальним правом подати заперечення на позов також не скористався.

Посилання скаржника на карантинні обмеження колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки відповідач не навів обгрунтування, як саме карантинні обмеження унеможливили дотримання ним процесуальних строків, а також не надав суду жодних доказів на підтвердження вказаних аргументів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, аргументи щодо порушення норм процесуального права, на які посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Відповідачем було неналежно виконано свої договірні зобов`язання, що полягає у простроченні виконання зобов`язання з оплати поставленого газу, у зв`язку з чим, позивачем відповідно до умов договору та вимог законодавства нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати, 3 % річних та пеню.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 15 705 грн 75 коп. інфляційних втрат та 8 748 грн 37 коп. 3 % річних, а також 41 445 грн 94 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, а твердження відповідача щодо порушення норм процесуального права, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в процесі апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами статтей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статтей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено частиною першою статті 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що учасники справи зобов`язані:и виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частин 8,9 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до обмеження судом відповідача у праві подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та надати свої заперечення на позовну заяву, також не врахувавши встановлені карантинні обмеження на території України.

Однак, відповідач відзив на позов ні в строк, визначений судом, ні в строк, передбачений законом не надав, а апеляційна скарга не містить заперечень щодо суті заявленого позову.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про обмеження його у праві на надання своїх заперечень на позовну заяву не підтверджується матеріалами справи.

Посилання скаржника на карантинні обмеження колегія суддів також визнає необґрунтованими, оскільки відповідач не обґрунтував, як саме карантинні обмеження унеможливили дотримання ним процесуальних строків, а також не надав суду жодних доказів на підтвердження вказаних аргументів.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Управління житлово-комунального господарства «Біличі» на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства «Біличі» на рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 22.05.2020 у справі № 911/942/20.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Управлінням житлово-комунального господарства «Біличі».

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська