Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/437/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.02-44/684/21 від

21.04.2021) у справі

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі 1) Бердичівської районної ради 2) Бердичівської міської ради

до ОСОБА_1

про скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі 1) Бердичівської районної ради 2) Бердичівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просить:

- визнати недійсним та скасувати рішення сесії Бердичівської районної ради Житомирської області від 26.06.2020 №592 "Про приватизацію нежитлових будівель";

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 09.11.2020 року;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути у комунальну власність територіальної громади с. Скраглівка в особі Бердичівської міської ради нежитлові будівлі: літ А-1 загальною площею 102,5 кв.м, літ Б-1 загальною площею 19,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 55232026) на нежитлові будівлі: літ А-1 загальною площею 102,5 кв.м, літ Б-1 загальною площею 19,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208.

Разом з позовною заявою Керівником Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд заборонити суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нежитлових будівель: літ А-1 загальною площею 102,5 кв.м, літ Б-1 загальною площею 19,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , яке наразі зареєстровано за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що вчинення відповідачем правочинів щодо спірного майна може призвести до відчуження вказаного майна третім особам, а це своєю чергою може унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів держави на повернення спірного майна у комунальну власність.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття конкретних заходів забезпечення позову заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

В частині обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор навів лише власні висновки щодо доцільності та співмірності вжиття заходів забезпечення позову, при цьому не подав жодних доказів, що відповідачем або іншими особами на час подання заяви про забезпечення позову вчиняються будь-які дії по відношенню до спірного майна.

Розглянувши мотиви поданої заяви, оскільки прокурор не надав жодних доказів у розумінні відповідних положень Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких він звернувся до суду, а викладені в поданій заяві обставини є лише припущенням з боку прокурора, що не є підставою для забезпечення позову відповідно до ст.136 ГПК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі на час розгляду заяви прокурора.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Керівника Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області про забезпечення позову (вх. №02-44/684/21 від 21.04.2021) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та у строк, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 22.04.2021.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - в справу

2,3,4 - сторонам - рек.

5 - прокуратурі - рек.