ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 квітня 2021 року Справа № 12/96/09

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Степановій І. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (вх. № 3519/21 від 09.03.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (вул. Олексія Терьохіна, 8-А, офіс. 111, м. Київ, 04080 () про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником по справі

за позовом Закритого акціонерного товариства "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНИ", вул. В. Житомирська, 20, м. Київ, 01601 ()

до відповідача Фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича, АДРЕСА_1 (код ІПН НОМЕР_1 )

про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

09.03.2021 року до господарського суду Миколаївської області надійшла заява вх. № 3519/21 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", у якій заявник просить суд замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНИ" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" у справі № 12/96/09 за позовом ПАТ "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНИ" до відповідача, яким є: Фізична особа-підприємець Давидов Борис Михайлович про стягнення заборгованості за кредитним договором № А 056-07-06.

Заяву мотивовано тим, що 14.11.2019 року між ПАТ "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНИ" та ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № GL18N211894/3, відповідно до якого ПАТ "БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНИ" відступило ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", а ТОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № А 056-07-06.

В період з 09.03.2021 по 16.03.2021 (включно) суддя Олейняш Е.М. перебувала у щорічній відпустці.

Відповідно до додатку до акту від 14.11.2017 року № 3 про вилучення для знищення документів, не внесених до НАФ, справу № 12/96/2009 вилучено до знищення.

1. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021 року призначено розгляд заяви про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником в судовому засіданні на 25.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.03.2021 року відкладено судове засідання для розгляду заяви про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником на 08.04.2021 року, у зв`язку з відсутністю інформації про повідомлення учасників процесу про судове засідання.

Учасники справи в судове засідання 08.04.2021 року не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України шляхом направлення на адресу їх місцезнаходження належним чином завірених копій ухвал рекомендованими листами з повідомленнями про вручення.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності учасників справи та заінтересованої особи за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 08.04.2021 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

2. Обставини справи.

Розглянувши заяву про заміну сторони її правонаступником шляхом заміни стягувача, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.03.2009 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича на користь закритого акціонерного товариства "Банк Петрокомерц - Україна" 43 936 грн. 32 коп. шляхом звернення стягнення на предмет застави, яким є автомобіль марки МАЗ, модель 544008, 2006 року випуску, колір білий, шасі, (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить фізичній особі-підприємцю Давидову Борису Михайловичу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

В якості способу звернення стягнення на заставлене майно визначено продаж обтяжувачем - заставодержателем - закритим акціонерним товариством "Банк Петрокомерц - Україна" заставленого автомобіля, марки МАЗ, модель 544008, 2006 року випуску, колір білий, шасі, (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом укладення договору купівлі -продажу іншими особами -покупцями.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича, ( АДРЕСА_3 , ід. код НОМЕР_1 ) 43 936 грн. 32 коп., на користь закритого акціонерного товариства "Банк Петрокомерц - Україна", (01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, ) 516 грн. 54 коп. держмита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.04.2009 року рішення господарського суду Миколаївської області від 25.03.2009 року залишено без змін.

На виконання вказаного рішення та постанови судом 19.05.2009 року видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області суду від 14.04.2010 року змінено спосіб виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 25.03.2009 року у справі № 12/96/09, а саме: стягнуто з фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича на користь ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" суму заборгованості в розмірі 43 936, 32 грн. в рахунок задоволення вимог за кредитним договором № 056-12-07 від 18 грудня 2007 року.

Відповідно до інформації з АС "Діловодство спеціалізованого суду" 18.08.2009 року за № 1258/01-29 до господарського суду Миколаївської області від Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження за № 22570 від 30.07.2009 року (арк. 26).

Відповідно до інформації з сайту АСВП, відомості щодо виконавчих проваджень (відкритих чи закритих), за якими стягувачем є ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" відсутні (арк. 81).

В письмових поясненнях (вх. № 4587/21 від 29.03.2021) заявник зазначив про відсутність інформації та підтверджуючих документів з приводу пред`явлення виконавчого листа до органів ДВС, повернення виконавчого документа та будь-які інші відомості із даного приводу. У зв`язку із викладеним ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" на адресу Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаїській області надіслано адвокатський запит з вимогою надати документи.

Станом на день розгляду даної заяви на адресу суду від учасників процесу жодних заяв, клопотань, доказів не надходило.

У відповідності до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 13.11.2012 року припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича (номер запису: 6020679, підстава: судове рішення, Атрибути судового рішення: Судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця у зв`язку з визнанням її банкрутом від 13.11.2012 № 5016/317/2011(15/11) Господарський суд Миколаївської області. Дата набрання чинності: 13.11.2012).

ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" зареєстровано як фінансову установу відповідно до Розпорядження Комісії від 30.05.2017 № 2145, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 905 від 30.05.2017 року, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (арк. 58).

Відповідно до протоколу електронного аукціону №UA-EA-2019-10-11-000031-b від 18.10.2019 переможцем аукціону з продажу лоту №GL18N211894 за ціною 14 412 701, 91 грн. визнано ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (арк. 59-60).

Склад лоту: пул активів, до складу якого входять, зокрема: права вимоги та інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання у кількості 57 договорів; права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами у кількості 212 договорів.

Ціна продажу вказаного лоту сплачена ТзОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 11.11.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 11.11.2019 року на суму 14 412 701, 91 грн. (арк. 65).

14.11.2019 року між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (банк) та ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" (новий кредитор), за результатами відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2019-10-11-000031-b від 18.10.2019, укладено договір № GL18N211894/3 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (арк. 54-57).

Відповідно до п. 1.1 договору сторони погоджується, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання банком шляхом продажу прав вимоги та майнових справ, визначених у даному договорі, новому кредитору (відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 2.1 договору за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців/іпотекодавців та поручителів, що випливають з договорів, визначених у додатку №1 та додатку №1а до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у додатку №1 та додатку №1а до цього договору, надалі за текстом - "основні договори", надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до п. 6.4 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення. Сторони домовились, що усі витрати, пов`язані із укладенням і нотаріальним посвідченням цього договору покладаються на нового кредитора будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М. А. та зареєстровано в реєстрі за № 882.

До матеріалів справи заявником подно Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників (позичальників) за такими договорами, що є додатком № 1 до договору про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги № GL18N211894/3 від 14.11.2019, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору, зокрема, право вимоги до боржника - Фізичної особи-підприємця Давидова Бориса Михайловича за кредитним договором № А 056-07-06 від 13.07.2006 з урахуванням додаткових угод заборгованості в сумі 9 657, 64 грн. (порядковий номер 6 реєстру) (арк. 52-53).

Судом встановлено, що додаток № 1 до договору вчинено сторонами у простій письмовій формі. Додаток № 1 підписано та скріплено печатками сторін.

Посилаючись на викладені обставини, заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником шляхом заміни стягувача.

3. Норми процесуального права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст. 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Положення про процесуальне правонаступництво та про заміну сторони виконавчого провадження, які наведені у Цивільному процесуальному кодексі України (ст. 55 та 442 цього Кодексу відповідно) та застосовувалися Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц, не відрізняються за своїм змістом від приписів ГПК України і передбачають підстави та умови заміни особи у правовідносинах, у яких виник спір, та наслідки вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (п. 6.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).".

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Пункт 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч. 2 та 3 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження").

Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із ч. 1 ст. 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як в межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду.

Тож навіть після закінчення виконавчого провадження у учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва (п. 6.11-п. 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

З огляду на викладене вище Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14 не вбачала підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц про те, що заміна сторони правонаступником можлива і після закриття виконавчого провадження у зв`язку з його виконанням.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73).

У постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (пункти 74 та 75 зазначеної вище постанови).

Особа, яка вважає себе правонаступником позивача/стягувача та бажає набути та реалізувати існуючі процесуальні права, притаманні позивачу/стягувачу (на оскарження судового рішення та/або постанови державного виконавця, подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами), може заявити про заміну сторони у справі, ініціювавши відкриття відповідної стадії процесу. Саме після відкриття однієї зі стадій господарського процесу і можуть бути досліджені обставини та подані на їх обґрунтування докази щодо правонаступництва у спірних правовідносинах.

Якщо після відкриття провадження за скаргою/заявою на судове рішення, поданою особою, яка вважає себе правонаступником позивача у спірних правовідносинах, буде встановлено, що така особа не набула прав та обов`язків правопопередника, суд своєю ухвалою закриває відповідне провадження на підставі визначеної процесуальним законодавством норми.

У випадку коли ставиться питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні та скасування постанови державного виконавця про закриття виконавчого провадження, встановлення судом обставин відсутності переходу прав від правопопередника до правонаступника буде мати процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідної заяви.

Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при вирішенні цього питання повинен дослідити по суті обставини правонаступництва та не може обмежитися встановленням формальних умов застосування відповідного припису (п. 6.19 - п. 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Стаття 52 ГПК України визначає певний перелік підстав для здійснення процесуального правонаступництва, а саме: у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Неможливість здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії господарського процесу та у наведений ним спосіб не була врахована судом апеляційної інстанції (п. 6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

4. Норми матеріального права, які застосував суд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України (тут і далі в редакції від 02.11.2019, яка діяла на час укладення договору про відсутплення прав вимоги) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

У відповідності до п. 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі якщо документи, що посвідчується, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса.

5. Висновки суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження (стягувача у справі) в порядку ст. 334 ГПК України, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності відкритого виконавчого провадження. В свою чергу, як встановлено судом вище, 18.08.2009 року за № 1258/01-29 до господарського суду Миколаївської області від Заводського ВДВС Миколаївського МУЮ надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження за № 22570 від 30.07.2009 року, а відповідно до інформації з сайту АСВП, відомості щодо виконавчих проваджень (відкритих чи закритих), за якими стягувачем є ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" відсутні.

В суду відсутні також й правові підстави для заміни учасника у справі в порядку ст. 52 ГПК України за межами відкритої стадії господарського процесу (відсутності відкриття відповідної стадії процесу).

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що сторони договору № GL18N211894/3 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.11.2019 домовились укласти його саме в письмовій формі з нотаріальним посвідченням, а не у простій письмовій формі.

Договір нотаріально посвідчено. Проте, додаток № 1 до договору нотаріально не посвідчено. Нотаріально посвідченим є лише текст договору, але не його додаток.

Текст договору № GL18N211894/3 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.11.2019, викладений на чотирьох сторінках, і в цьому тексті договору в розділі його предмету не визначено будь-яких майнових вимог до ФОП Давидова Бориса Михайловича. Як вбачається зі змісту договору, в ньому відсутній перелік майнових прав, які були передані ТзОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", а міститься відсилка до додатку № 1 до цього договору.

При цьому, права вимоги, що передаються за договором про відступлення права вимоги, зокрема, найменування цих прав та обсяг зазначених прав, є істотною умовою договору купівлі-продажу цих майнових прав.

Чинне законодавство не передбачає можливості укладення договору в змішаній формі: вчинення однієї частини договору в нотаріально посвідченій письмовій формі, а іншої частини цього ж договору - в простій письмовій формі.

Отже, предмет цього договору не може бути визначений у простій письмовій формі, якщо сторони договору домовились про його нотаріальне посвідчення, а зазначення предмету договору у додатку № 1 простої письмової форми робить цей додаток нікчемним.

Проте, вирішуючи питання заміни сторони виконавчого провадження, суд виходить саме з положень норм процесуального права щодо неможливості здійснення заміни учасника справи та сторони виконавчого провадження за межами відкритої стадії господарського процесу.

Оскільки будь-якого провадження за скаргою/заявою ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" у справі № 12/96/09 не відкривалось, відповідно в суду відсутні правові підстави для закриття відповідного провадження (виходячи з правової позиції, викладеної у п. 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року у справі № 911/3411/14).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником (вх. № 3519/21 від 09.03.2021).

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ТзОВ "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником (вх. № 3519/21 від 09.03.2021).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 19.04.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш