ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2021 р. Cправа № 902/189/21

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.,

Представники сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21021)

до: Міського комунального підприємства інформаційно-телевізійне агентство "ВІТА" (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 9093,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Міського комунального підприємства - інформаційно-телевізійне агентство "ВІТА" про стягнення 9093,32 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №5996 від 01.03.2010 в частині здійснення оплати за поставлену теплову енергію.

Ухвалою суду від 04.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/189/21 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

25.03.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує викладені у позовній заяві обставини та просить суд відмовити в задоволенні позову. Крім того, до відзиву додано клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою від 29.03.2021 на підставі ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.04.2021.

15.04.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому також зазначено що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

На визначену дату 15.04.2021 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення ухвал на електронні адреси зазначені сторонами у позові та відзиві на позовну заяву.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.04.2021, в зв`язку з неявкою представників сторін на проголошення вступної та резолютивної частини рішення, суд долучив до матеріалів справи вступну та резолютивну частину рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.03.2010 року між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (позивач, в договорі Постачальник) і Міським комунальним підприємством - інформаційно-телевізійним агентством "ВІТА" (відповідач, в договорі Споживач) укладено договір про купівлю-продаж теплової енергії в гарячій воді № 5996 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в договірних обсягах та з параметрами теплоносія на вході мереж Споживача, які відповідають температурному графіку теплової мережі, а Споживач зобов`язувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в передбачені договором терміни.

Згідно п. 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачеві в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами комерційного обліку теплової енергії. У випадку відсутності або несправності приладу комерційного обліку (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електронних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки тощо, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається, як виняток, розрахунковим шляхом згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання Споживача в розрахунковому періоді (п. 5.1. Договору).

Споживач, що має прилади комерційного обліку, щомісячно подає Постачальнику звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені в додатку 1 до Договору, інакше кількість спожитої теплової енергії визначається постачальником розрахунковим шляхом без подальшого перерахунку (п. 5.4. Договору).

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності, відповідно до додатку №2 цього Договору. Проводяться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку. Споживач щомісячно, протягом року, вносить плату за приєднане теплове навантаження, визначене в додатку №1 до Договору, та окремо сплачує за спожиту теплову енергію на підставі показів приладів обліку, або за їх відсутності, розрахунково, відповідно до теплового навантаження. У разі зміни тарифів та порядку розрахунків нові тарифи і порядок розрахунків є обов`язковим для Сторін з моменту введення їх в дію. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Розрахунки по Договору виконуються в наступному порядку: Споживач, не пізніше 25 числа розрахункового місяця вносить плату за приєднане теплове навантаження , визначене в додатку №1 до Договору та сплачує 70 відсотків вартості від обсягу теплової енергії , який передбачений на наступний розрахунковий період. Остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію Споживач проводить до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. По закінченню розрахункового періоду, не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, Споживач повинен отримати загальний рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці та плати за приєднане теплове навантаження, акт здачі-прийняття виконаних робіт в двох примірниках для підписання, після чого один примірник акту повернути Постачальнику у 5-ти денний термін. Не отримання Споживачем рахунку не звільняє останнього від обов`язку оплати по цьому Договору. У разі непідписання акту здачі-прийняття виконаних робіт Споживачем, без надання Постачальнику викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення Споживачем підписаного акту здачі-прийняття виконаних робіт у 5-ти денний термін, акт вважається визнаним Споживачем та є доказом кількості спожитої Споживачем у розрахунковому місяці теплової енергії належної якості. За наявності боргу у Споживача за теплову енергію Постачальник має право зарахувати кошти, що надійшли від Споживача у черговості визначеній ст. 534 ЦК України (п.п. 6.1. -6.7. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2010 року. В частині розрахунків Договір діє до повного їх проведення. Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди Сторін про його припинення; прийняття рішення Господарським судом; ліквідації однієї з сторін без правонаступника. Припинення дії Договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення, не буде письмово заявлено однією із сторін (п.п. 10.1.-10.4. Договору).

В позовній заяві позивач посилається на те, що на виконання умов Договору за період з серпня 2012 року по вересень 2013 року відповідачу в приміщення, що знаходиться за адресою: вул. Едельштейна, 8, м. Вінниці, Позивачем здійснювалось постачання теплової енергії на загальну суму 24 898,68 гри., що підтверджується актами (дублікатами) здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), які за змістом п.6.5, п.6.6 Договору вважаються визнаними відповідачем, а саме: - за серпень 2012 р. - акт від 31.08.2012 р. на суму 546,46 грн.; - за вересень 2012 р. - акт від 30.09.2012 р. на суму 546,46 грн.; - за жовтень 2012 р. - акт від 31.10.2012 р. на суму 1878,32 грн.; - за листопад 2012 р. - акт від 30.11.2012 р. на суму 4520,02 грн.; - за грудень 2012 р. - акт від 31.12.2012 р. на суму 8396,10 грн.; - за січень 2013 р. - акт від 31.01.2013 р. на суму 2548,91 грн.; - за лютий 2013 р. - акт від 28.02.2013 р. на суму 1850,81 грн.; - за березень 2013 р.- акт від 31.03.2013 р. на суму 2156,28 грн.; -за квітень 2013 р.-акт від 30.04.2013 р. на суму 760,49 грн; - за травень 2013 р.- акт від 31.05.2013 р. на суму 171,08 грн; -за червень 2013 р.-акт від 30.06.2013 р. на суму 171,08 грн; - за липень 2013 р.- акт від 31.07.2013 р. на суму 171,08 грн; - за серпень 2013 р.- акт від 31.08.2013 р. на суму 171,08 грн; - за вересень 2013 р.- акт від 31.09.2013 р. на суму 171,08 грн.

Однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, ним було проведено лише частковий розрахунок у розмірі 15 805,31 грн.

Таким чином, заборгованість у розмірі - 9093,32 грн. за отримані послуги теплопостачання станом на сьогоднішній день відповідачем не погашено, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач не погоджується з твердженнями викладеними позивачем у позовній заяві та зазначає, що відповідач з 16.06.2010 року орендував приміщення загальною площею 342,6 кв. м. у Виконавчого комітету Вінницької міської ради. Термін оренди закінчився 13.07.2012 р. З 13.07.2012 відповідач орендував приміщення загальною площею 94 кв.м. у Виконавчого комітету Вінницької міської ради на підставі договору оренди приміщень №14-89 від 13.07.2012. В подальшому договір оренди №14-89 від 13.07.2012 було припинено і приміщення здано орендарю за Актом прийому-передачі від 30.09.2013. Листом від 30.10.2013 відповідач повідомив позивача про необхідність оформлення припинення дії договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №5996 від 01.03.2010 з 30.09.2013 р. Між сторонами 01.03.2015 було підписано акт звірки розрахунків на суму 22349,72 грн в тому рахунку: сумнівна заборгованість за період з серпня 2012 по грудень 2012 в розмірі 9093,32 грн та заборгованість з серпня 2012 по вересень 2013 в сумі 13256,40 грн.

23.07.2015 між сторонами укладено додаткову угоду №1 у п. 2 якої визначено, що споживач зобов`язується оплатити суму заборгованості з гідно акту звірки розрахунків за тепловодопостачання по договору №5996 від 01.03.2010

Відповідач на підставі даної додаткової угоди сплатив позивачу 13256,40 грн, що стверджується платіжним дорученням від 31.07.2015 № 253.

Після оплати коштів у розмірі 13256,40 грн претензій від позивача до відповідача не надходило.

Крім того, відповідачем у відзиві наголошено, що позивачем пропущено строк позовної давності, та в додатках до відзиву додано клопотання про застосування позовної давності.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наданими до справи доказами підтверджуються факт існування між сторонами заснованих на договорі постачання теплової енергії правовідносин з приводу постачання теплової енергії в гарячій воді.

Статтею 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам (далі Закон) визначений обов`язок споживачів теплової енергії визначений, статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, в силу умов укладеного договору та в силу актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання у відповідача щомісячно виникає обов`язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В матеріалах справи наявні акти здачі-прийняття виконаних робіт за період з серпня 2012 по вересень 2013 включно, згідно яких позивач поставив теплову енергію відповідачу на загальну суму 24898,68 грн., а відповідач розрахувався за неї в загальній сумі 15805,31 грн. в зв`язку з чим у останього виник борг в сумі 9093,32 грн.

Дана заборгованість визнана відповідачем в Акті звірки розрахунків від 23.07.2015 (а.с. 67).

Доказів оплати поставленої теплової енергії в сумі 9093,32 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Ч.2, 3 ст.80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення боргу у розмірі 9093,32 грн. є правомірною та обгрунтованою.

Разом з тим, до відзиву на позовну заяву відповідач додав заяву про застосування до позовних вимог строк позовної давності через її сплив.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу (ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 1, 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивач про існування заборгованості відповідача був обізнаний ще в 2015 році, що стверджується обопільно підписаним між сторонами актом звірки розрахунків від 23.07.2015.

Однак, як вбачається із матеріалів справи позивач з позовом до суду звернувся лише 02.03.2021, про що свідчить відбиток штемпеля канцелярії господарського суду в правому нижньому куті першої сторінки позовної заяви (а.с. 1), тобто поза межами вказаного строку.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

За таких обставин суд відмовляє в позові у зв`язку із спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати пов`язані із сплатою судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору залишити за позивачем.

3. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 22 квітня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21021 )

3 - відповідачу (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)