РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2021Справа № 910/19469/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали справи

за позовом адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі Ес Україна»

про стягнення 158284,02 грн.,

Представники:

від позивача Солод І.В.

від відповідача Степаненко М.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом адвокатське об`єднання «Поз, Солод Партнерс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі ЕС Україна» про стягнення 158284,02 грн, з яких: 53621,52 грн пені, 104662,50 грн штрафу.

Суд своєю ухвалою від 10.12.2020 відкрив провадження у справі № 910/19469/20 та постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем протягом грудня 2017 року - вересня 2020 року свого обов`язку за договором про надання правової допомоги № 1/8 від 01.06.2017 щодо оплати вартості наданої правової допомоги (гонорару), що є підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляду пені та штрафу. Зокрема, за твердженням позивача, з порушенням встановленого строку відповідачем були оплачені послуги, надання яких підтвердженого такими актами надання правової допомоги: № 2 від 05.12.2017, № 3 від 22.12.2017, № 4 від 22.01.2018, № 5 від 22.02.2018, № 6 від 22.03.2018, № 7 від 23.04.2018, № 8 від 21.05.2018, № 9 від 22.06.2018, № 10 від 24.07.2018, № 11 від 18.08.2018, № 12 від 24.09.2018, № 13 від 22.10.2018, № 14 від 22.11.2018, № 15 від 22.12.2018, № 16 від 22.01.2019, № 17 від 20.02.2019, № 18 від 20.03.2019, № 19 від 22.04.2019, № 20 від 24.05.2019, № 21 від 24.06.2019, № 22 від 24.07.2019, № 23 від 20.08.2019, № 24 від 23.09.2019, № 25 від 24.10.2019, № 26 від 20.11.2019, № 27 від 20.12.2019, № 28 від 27.01.2020, № 29 від 28.02.2020, № 30/1 від 23.03.2020, № 30/2 від 21.04.2020, № 30 від 18.05.2020, № 31 від 18.06.2020, № 32 від 15.07.2020, № 33 від 17.08.2020, № 34 від 16.09.2020. За твердженням позивача, послуги ним надавались з дня укладення Договору - з 01.06.2017 до 31.12.2020. Акт надання правової допомоги № 2 від 05.12.2017 стосується надання правової допомоги, наданої у липні 2017 року, тобто складений більш як через три місяці після її надання. Інші акти також фіксують факти надання послуг у такій ж хронологічній послідовності і складені тільки через декілька місяців після їх надання. Водночас, за умовами договору про надання правової допомоги № 1/8 від 01.06.2017, відповідач зобов`язаний був самостійно здійснювати оплату наданої правової допомоги за фактом її надання щомісячно до 15 числа наступного за місяцем, в якому надається допомога. Відповідач, в порушення такого порядку, здійснював оплату тільки після підписання актів приймання передачі та виставлення рахунків на оплату, що є простроченням.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, не погодившись з доводами позивача щодо прострочення зі сплати вартості отриманих послуг. Обґрунтовуючи відсутність прострочення платежів відповідач стверджує, що оплачував послуги своєчасно - до 15 числа місяця, наступного за звітнім. Відповідач вважає, що період надання послуг слід обраховувати з 15.09.2017 - з моменту підписання додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 1/8 від 01.06.2017. На думку відповідача, акт № 2 від 05.12.2017 стосується правової допомоги, наданої у період з 16.11.2017 по 15.12.2017, рівно як інші акти стосуються періодів, у який вони складені, а не попередніх періодів.

Під час розгляду справи позивач подав клопотання про витребування доказів, щодо яких судом постановлена протокольна ухвала про відмову в його задоволенні. Зокрема, позивач просив витребувати:

- у Територіального управління Державного бюро розслідувань копію матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001277 від 25.04.2017 за період червень - жовтень 2017 року включно;

- у Господарського суду Харківської області копії матеріалів судових справ № 922/5614/15, № 922/5615/15, № 922/5616/15, № 922/5617/15;

- у Господарського суду міста Києва копії матеріалів судових справ № 910/14128/17, № 910/14128/17;

- у Подільського районного суду міста Києва копії матеріалів судової справи № 758/4215/17;

- у Печерського районного суду міста Києва копії матеріалів судових справ № 757/44812/17-к, № 757/45090/17-к, № 757/45090/17-к, № 757/53170/17-к, № 757/43595/17-к, № 757/53172/17-к, № 757/10759/17-к.

На думку позивача ці документи засвідчать факт надання ним послуг відповідачу у липні-вересні 2017 року.

Відмовляючи в задоволенні цього клопотання суд виходив з такого. Матеріали справи, про витребування яких подано клопотання позивачем, виходячи з визначеного процесуальним законодавством порядком, складаються з заяв учасників справи з процесуальних питань, процесуальних рішень та документів, а також з доказів, які за своєю формою та видом відповідають вимогам процесуальних законів щодо доказів. А тому матеріали судової справи, як єдина цілісна форма здійснення судочинства, не можуть бути доказами у розумінні ст. 73 ГПК України. Такими ж міркуваннями суд керувався відмовляючи у витребуванні матеріалів кримінального провадження.

Також позивач просив відібрати показання свідка щодо фактичних обставин укладення та виконання договору про надання правової допомоги від 01.06.2017 № 1/8 у:

- головного бухгалтера (у 2017 році) ТОВ «Беніш Джі Пі ЕС Україна» ОСОБА_1;

- директора ТОВ «Беніш Джі Пі ЕС Україна» ОСОБА_2;

- заступника начальника юридичного відділу ТОВ «Беніш Джі Пі ЕС Україна» у 2017 році й за сумісництвом директора ТОВ «Беніш Джі Пі ЕС Україна» ОСОБА_3.

Позивач просив відібрати показання свідків з метою з`ясування стану та порядку виконання договору про надання правової допомоги № 1/8 від 01.06.2017.

Обов`язок доказування є обов`язком, який законом покладено на сторін (ст. 73 ГПК України), у зв`язку з чим суд не наділений компетенцією відбору показань свідків. Показання свідків викладаються ними самостійно у письмових заявах (ст. 88 ГПК України), яких, у випадку наявності сумніву щодо їх змісту або суперечності з іншими доказами, може бути викладено для допиту (ст. 89 ГПК України), якщо справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Крім того, за приписами ч. 2 ст. 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини, які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються у відповідних документах. Стан та порядок виконання договору повинен відображатись саме у письмових документах, а тому не можуть встановлюватись показаннями свідків.

Ці обставини є підставою для відмови судом у клопотанні про відбір показань свідків щодо фактичних обставин укладення та виконання договору про надання правової допомоги від 01.06.2017 № 1/8.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

01.06.2017 товариство з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі ЕС Україна» (клієнт) та адвокатське об`єднання «Поз, Солод Партнерс» (об`єднання) уклали договір про надання правової допомоги № 1/8 від (далі - Договір).

Предметом Договору (п.1) є правова допомога щодо представництва та захисту інтересів клієнта (далі - допомога).

Пунктом 9 Договору передбачено, що питання, які не передбачені у Договорі, сторонами погоджені у Правилах надання правової допомоги адвокатським об`єднанням «Поз, Солод Партнерс», що викладені у додатку до Договору та вважаються прийнятими клієнтом за нормами статей 641, 642 Цивільного кодексу України з моменту підписання Договору.

Відповідно до Правил надання правової допомоги адвокатським об`єднанням «Поз, Солод Партнерс», вони затверджені рішенням Ради адвокатів адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» 18.01.2016 (далі - Правила).

Отже, крім умов Договору, правовідносини, що виникли між сторонами, також регулюються Правилами.

За умовами Договору надання послуг носить оплатний характер. Сторони домовились, що гонорар визначається сторонами в додатковій угоді до Договору, а у разі її відсутності - у розмірі, визначеному об`єднанням за погодинною ставкою відповідно до Правил, що оплачується клієнтом у безспірному порядку разовим платежем (п. 6 Договору). Виходячи зі змісту пункту 6 Договору, він не встановлює розміру гонорару та порядку його визначення, і є бланкетною умовою.

За процедурами, врегульованими Правилами, гонорар, якщо він не визначається безпосередньо договором між сторонами, залежить від складності та виду допомоги, часу, витрати якого потребуються для надання допомоги (п. 10.1 Правил). Якщо ж гонорар є предметом регулювання договору, який Правилами названий спеціальний порядок, він (гонорар) може носити характер разової або багаторазової допомоги, винагороди у відсотках, абонентської плати, юридичного страхування, передачі майнових та/або інших прав, інший спосіб (п. 10.3 Правил).

15.09.2017 сторони уклали додаткову угоду № 1 до Договору, встановили інший (спеціальний), ніж встановлений п. 10.1 Правил, порядок визначення гонорару. Зокрема, сторони погодили, що гонорар становить еквівалент 2500 доларів (валюті Сполучених Штатів Америки) в гривнях (валюті України) за комерційним курсом об`єднання, що визначається об`єднанням самостійно на основі середньо-зважувального курсу продажу відповідної іноземної валюти на момент фактичного надання допомоги об`єднанням (п. 4 додаткової угоди № 1). Гонорар є щомісячною абонентською платою, що надається в межах максимального ліміту часу, еквівалентного 50 годин на місячний строк, за перший місяць надання допомоги гонорар підлягає оплаті в подвійному розмірі (п. 5 додаткової угоди № 1).

Додатковою угодою № 2 від 20.09.2017 сторони зменшили максимальний ліміт часу, що надається в межах щомісячної абонентської плати, до 25 годин на місяць (п. 6 додаткової угоди № 2).

В рамках виконання Договору сторонами були підписані такі акти надання правової допомоги (виконаних робіт):

№ 2 від 05.12.2017, № 3 від 22.12.2017, № 4 від 22.01.2018, № 5 від 22.02.2018, № 6 від 22.03.2018, № 7 від 23.04.2018, № 8 від 21.05.2018, № 9 від 22.06.2018, № 10 від 24.07.2018, № 11 від 18.08.2018, № 12 від 24.09.2018, № 13 від 22.10.2018, № 14 від 22.11.2018, № 15 від 22.12.2018, № 16 від 22.01.2019, № 17 від 20.02.2019, № 18 від 20.03.2019, № 19 від 22.04.2019, № 20 від 24.05.2019, № 21 від 24.06.2019, № 22 від 24.07.2019, № 23 від 20.08.2019, № 24 від 23.09.2019, № 25 від 24.10.2019, № 26 від 20.11.2019, № 27 від 20.12.2019, № 28 від 27.01.2020, № 29 від 28.02.2020, № 30/1 від 23.03.2020, № 30/2 від 21.04.2020, № 30 від 18.05.2020, № 31 від 18.06.2020, № 32 від 15.07.2020, № 33 від 17.08.2020, № 34 від 16.09.2020.

У актах зазначено, що допомога надається відповідно до Договору та додаткової угоди № 1 від 15.09.2017, і вартість гонорару у кожному з цих актів визначений еквівалентом 2500 доларів США.

Одночасно зі складанням актів надання правової допомоги позивачем були складені та надані відповідачу рахунки-фактури для оплати наданої правової допомоги за Договором, які відповідають номеру та даті кожного з актів. У рахунках-фактурах сума для оплати зазначена у гривні і є еквівалентна 2500 доларам США.

Крім того, 23.10.2017 позивач склав рахунок-фактуру № 1 для оплати правової допомоги за Договором. Вартість правової допомоги за ним становить 134250 грн., що відповідає умові, передбаченій у п. 5 додаткової угоди № 1 - за перший місяць надання допомоги гонорар підлягає оплаті в подвійному розмірі.

Строки оплати допомоги врегульовано п. 6 додаткової угоди № 1 від 15.09.2017, який (строк) в подальшому змінено п. 7 додатковою угодою № 2 від 20.09.2017. За цим пунктом клієнт оплачує гонорар до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надається допомога. Для самостійної оплати гонорару клієнтом окреме виставлення об`єднанням рахунку та укладення сторонами акту наданої правової допомоги не вимагається й здійснюється виключно в цілях бухгалтерського (податкового) обліку.

Відповідач при здійсненні оплати зазначав реквізити рахунку, за яким проводиться оплата. Платежі здійснені відповідачем в такі строки:

- за рахунком № 2 від 05.12.2017 - 13.12.2017;

- за рахунком № 3 від 22.12.2017 - 03.01.2018;

- за рахунком № 4 від 22.01.2018 - 06.02.2018;

- за рахунком № 5 від 22.02.2018 - 12.03.2018;

- за рахунком № 6 від 22.03.2018 - 06.04.2018;

- за рахунком № 7 від 23.04.2018 - 18.05.2018;

- за рахунком № 8 від 21.05.2018 - 15.05.2018;

- за рахунком № 9 від 22.06.2018 - 17.07.2018;

- за рахунком № 10 від 24.07.2018 - 20.08.2018;

- за рахунком № 11 від 18.08.2018 - 05.10.2018;

- за рахунком № 12 від 24.09.2018 - 30.11.2018;

- за рахунком № 13 від 22.10.2018 - 25.10.2018;

- за рахунком № 14 від 22.11.2018 - 27.12.2018;

- за рахунком № 15 від 22.12.2018 - 04.02.2019;

- за рахунком № 16 від 22.01.2019 - 20.03.2019;

- за рахунком № 17 від 20.02.2019 - 14.03.2019;

- за рахунком № 18 від 20.03.2019 - 21.05.2019;

- за рахунком № 19 від 22.04.2019 - 03.05.2019;

- за рахунком № 20 від 24.05.2019 - 10.06.2019;

- за рахунком № 21 від 24.06.2019 - 09.07.2019;

- за рахунком № 22 від 24.07.2019 - 14.08.2019;

- за рахунком № 23 від 20.08.2019 - 11.09.2019;

- за рахунком № 24 від 23.09.2019 - 17.10.2019;

- за рахунком № 25 від 24.10.2019 - 18.11.2019;

- за рахунком № 26 від 20.11.2019 - 19.12.2019;

- за рахунком № 27 від 20.12.2019 - 23.01.2020;

- за рахунком № 28 від 27.01.2020 - 17.02.2020;

- за рахунком № 29 від 28.02.2020 - 17.04.2020;

- за рахунком № 31 від 18.06.2020 - 25.09.2020;

- за рахунком № 32 від 17.07.2020 (акт від 15.07.2020) - 25.09.2020;

- за рахунком, № 33 від 17.08.2020 - 25.09.2020;

- за рахунком № 34 від 16.09.2020 - 25.09.2020.

16.09.2020 сторони уклали додаткову угоду № 3 до Договору, у якій зазначено, що вона укладена внаслідок систематичного прострочення оплати гонорару. Сторони домовились розірвати дію Договору (п. 1 додаткової угоди № 3), а також зафіксували у п. 8 додаткової угоди № 3 наявність заборгованості. Зокрема, сторони зазначили, що існує заборгованість за такими рахунками-фактурами:

№ 30 від 23.03.2020 (за лютий 2020 року) на суму 67544 грн;

№ 30 від 21.04.2020 (за березень 2020 року) на суму 69185 грн;

№ 30 від 18.05.20920 (за квітень 2020 року) на суму 67544 грн;

№ 31 від 18.06.2020 (за травень 2020 року) на суму 68000 грн;

№ 32 від 17.07.2020 (за червень 2020 року) на суму 70000 грн;

№ 33 від 17.08.2020 (за липень 2020 року) на суму 69700 грн;

№ 34 від 16.09.2020 (за серпень 2020 року) на суму 72500 грн.

За приписами п. 9 додаткової угоди № 3 позивач погодив відповідачу простити гонорар за рахунками-фактурами № 30 від 23.03.2020 (за лютий 2020 року) на суму 67544 грн, № 30 від 21.04.2020 (за березень 2020 року) на суму 69185 грн та № 30 від 18.05.20920 (за квітень 2020 року) на суму 67544 грн (всього на загальну суму 204273 грн) за умови добровільної оплати відповідачем протягом п`яти банківських днів з моменту укладення цієї додаткової угоди;

- гонорар за рахунками-фактурами № 31 від 18.06.2020 (за травень 2020 року) на суму 68000 грн, № 32 від 17.07.2020 (за червень 2020 року) на суму 70000 грн, № 33 від 17.08.2020 (за липень 2020 року) на суму 69700 грн та № 34 від 16.09.2020 (за серпень 2020 року) на суму 72500 грн - всього 280200 грн (підпункт 9.1 пункту 9 додаткової угоди № 3);

- 10000 грн, які кваліфіковані сторонами як інфляційні втрати та курсова різниця за період прострочення оплати гонорару (підпункт 9.2 пункту 9 додаткової угоди № 3).

У пункті 16 додаткової угоди № 3 сторони передбачили, що умови підпунктів 9.1 та 9.2 цієї додатковї угоди вважаються виконаними з боку відповідача виключно у разі надходження відповідних грошових коштів на банківський рахунок позивача на пізніше 18 години 00 хвилин 25.09.2020. Підтвердженням моменту надходження грошових коштів на банкірський рахунок позивача є відповідна виписка з банківського рахунку останнього.

Отже, пунктом 16 додаткової угоди № 3 стан настання умов прощення боргу поставлено в залежність від своєчасності отримання коштів позивачем.

Кошти у розмірі 290200 грн отримані позивачем 25.09.2020 о 16 год. 38 хв., про що свідчить виписка з банківського рахунку останнього. Вказане свідчить про настання умов, з якими додатковою угодою сторони передбачили прощення боргу у розмірі 280200 грн.

Вирішуючи питання настання обставин прострочення відповідачем обов`язку з оплати вартості наданих послуг, в рамках надання якої сторонами були підписані акти надання правової допомоги (виконаних робіт) №№ 2-29 та №№31-34, а також період такого прострочення суд виходить з такого.

Як зазначено судом вище, на час укладення Договору сторонами не було встановлено розміру гонорару та порядку його визначення, відсилаючи у вирішенні цього питання до додаткової угоди або до Правил. Тому, оскільки Правила є складовою Договору, які на рівні з ним регулюють правовідносини між сторонами щодо надання правової допомоги, до моменту укладення відповідної додаткової угоди визначення розміру гонорару, у випадку надання послуг, повинно здійснюватися за приписами Правил.

За процедурами, врегульованими Правилами, гонорар, якщо він не визначається безпосередньо договором між сторонами, залежить від складності та виду допомоги, часу, витрати якого потребуються для надання допомоги (п. 10.1 Правил).

Згідно з Правилами (п. 10.3) можливість використання іншої процедури визначення розміру гонорару повинна бути передбачена у спеціальному порядку у додатковій угоді до Договору, який (гонорар) також може носити характер абонентської плати.

За умовами додаткової угоди № 1 до Договору, що укладена тільки 15.09.2017, гонораром визначений у формі абонентської плати - разової щомісячної суми у еквіваленті 2500 доларів (валюті Сполучених Штатів Америки), що підлягає оплаті в гривнях (валюті України). Цей платіж не залежить від складності та виду допомоги, що є підставою для визначення розміру гонорару за п. 10.1 Правил.

Додаткова угода № 1 та додаткова угода № 2, яка змінила строки оплати гонорару та ліміт часу, в межах якого надається щомісячна допомога, за своєю юридичною природою є правочинами щодо зміни Договору. А тому на них поширюються загальні положення про договір - розділ ІІ Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Можливість застосування умов договору до відносин, які виникли до його укладення, повинна бути встановлена сторонами (ч. 3 ст. 631 ЦК України). Додаткова угода № 1 та додаткова угода № 2 не містять таких застережень, а тому вони не регулюють порядок визначення гонорару за послуги до вересня 2017 року.

Правилами на позивача покладено обов`язок під час надання допомоги скласти акт наданої правової допомоги (виконаних робіт) в письмовій формі та передати його для підписання відповідачу (п. 9.1 Правил). При складанні акту позивач повинен вказати в ньому вид допомоги та стадію, відповідальність за зміст акту Правилами покладена на позивача (п. 9.2 Правил).

Акти надання правової допомоги (виконаних робіт) № 2 від 05.12.2017, № 3 від 22.12.2017, № 4 від 22.01.2018, № 5 від 22.02.2018, № 6 від 22.03.2018, № 7 від 23.04.2018, № 8 від 21.05.2018, № 9 від 22.06.2018, № 10 від 24.07.2018, № 11 від 18.08.2018, № 12 від 24.09.2018, № 13 від 22.10.2018, № 14 від 22.11.2018, № 15 від 22.12.2018, № 16 від 22.01.2019, № 17 від 20.02.2019, № 18 від 20.03.2019, № 19 від 22.04.2019, № 20 від 24.05.2019, № 21 від 24.06.2019, № 22 від 24.07.2019, № 23 від 20.08.2019, № 24 від 23.09.2019, № 25 від 24.10.2019, № 26 від 20.11.2019, № 27 від 20.12.2019, № 28 від 27.01.2020, № 29 від 28.02.2020, № 30/1 від 23.03.2020, № 30/2 від 21.04.2020, № 30 від 18.05.2020, № 31 від 18.06.2020, № 32 від 15.07.2020, № 33 від 17.08.2020, № 34 від 16.09.2020 - не містять відомостей про період надання допомоги за кожним актом, що, за змістом п. 9.2 Правил, є відповідальністю позивача.

Водночас гонорар, який зазначений у цих актах, визначений у формі абонентської плати - разової щомісячної суми у еквіваленті 2500 доларів (валюті Сполучених Штатів Америки), що підлягає оплаті в гривнях (валюті України). Тобто, при визначенні гонорару застосований порядок, врегульований додатковою угодою № 1 до Договору, яка не поширює свою дію на правовідносини, що виникли до вересня 2017 року. А тому суд не погоджується з доводами позивача про те, що акт надання правової допомоги (виконаних робіт) № 2 від 05.12.2017 та № 3 від 22.12.2017 складені за наслідками надання правової допомоги у липні та серпні 2017 року, відповідно.

Відповідно до складеного позивачем 23.10.2017 рахунку-фактури № 1, вартість правової допомоги за один місяць становить 134250 грн., що відповідає умові, передбаченій у п. 5 додаткової угоди № 1 - за перший місяць надання допомоги гонорар підлягає оплаті в подвійному розмірі. У зв`язку з цим суд приходить до висновку, що першим місяцем надання правої допомоги, гонорар якої підлягає визначенню у порядку, передбаченому додатковою угодою № 1 (абонентська плата), є жовтень 2017 року.

З огляду на це, складені сторонами акти надання правової допомоги (виконаних робіт) відповідають таким календарним періодами надання допомоги:

акт № 2 від 05.12.2017 - листопад 2017 року;

акт № 3 від 22.12.2017 - грудень 2017 року;

акт № 4 від 22.01.2018 - січень 2018 року;

акт № 5 від 22.02.2018 - лютий 2018 року;

акт № 6 від 22.03.2018 - березень 2018 року;

акт № 7 від 23.04.2018 - квітень 2018 року;

акт № 8 від 21.05.2018 - травень 2018 року;

акт № 9 від 22.06.2018 - червень 2018 року;

акт № 10 від 24.07.2018 - липень 2018 року;

акт № 11 від 18.08.2018 - серпень 2018 року;

акт № 12 від 24.09.2018 - вересень 2018 року;

акт № 13 від 22.10.2018 - жовтень 2018 року;

акт № 14 від 22.11.2018 - листопад 2018 року;

акт № 15 від 22.12.2018 - грудень 2018 року;

акт № 16 від 22.01.2019 - січень 2019 року;

акт № 17 від 20.02.2019 - лютий 2019 року;

акт № 18 від 20.03.2019 - березень 2019 року;

акт № 19 від 22.04.2019 - квітень 2019 року;

акт № 20 від 24.05.2019 - травень 2019 року;

акт № 21 від 24.06.2019 - червень 2019 року;

акт № 22 від 24.07.2019 - липень 2019 року;

акт № 23 від 20.08.2019 - серпень 2019 року;

акт № 24 від 23.09.2019 - вересень 2019 року;

акт № 25 від 24.10.2019 - жовтень 2019 року;

акт № 26 від 20.11.2019 - листопад 2019 року;

акт № 27 від 20.12.2019 - грудень 2019 року;

акт № 28 від 27.01.2020 - січень 2020 року;

акт № 29 від 28.02.2020 - лютий 2020 року;

акт № 30/1 від 23.03.2020 - березень 2020 року;

акт № 30/2 від 21.04.2020 - квітень 2020 року;

акт № 30 від 18.05.2020 - травень 2020 року;

акт № 31 від 18.06.2020 - червень 2020 року;

акт № 32 від 15.07.2020 - липень 2020 року;

акт № 33 від 17.08.2020 - серпень 2020 року;

акт № 34 від 16.09.2020 - вересень 2020 року.

Виходячи з врегульованого п. 6 додаткової угоди № 1 від 15.09.2017 строку оплати, який в подальшому змінено п. 7 додатковою угодою № 2 від 20.09.2017 (клієнт оплачує гонорар до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надається допомога) відповідачем була прострочена оплата послуг, наданих у:

- квітні 2018 року (сплачено 18.05.2018);

- червні 2018 року (сплачено 17.07.2018);

- липні 2018 року (сплачено 20.08.2018);

- серпні 2018 року (сплачено 05.0.2018);

- вересні 2018 року (сплачено 30.11.2018);

- листопаді 2018 року (сплачено 27.12.2018);

- січні 2019 року (сплачено 20.03.2019);

- березні 2019 року (сплачено 21.05.2019);

- вересні 2019року (сплачено 17.10.2019);

- жовтні 2019 року (сплачено 18.11.2019);

- листопаді 2019 року (сплачено 19.12.2019);

- грудні 2019 року (сплачено 23.01.2020);

- січні 2020 року (сплачено 17.02.2020);

- лютому 2020 року (сплачено 17.04.2020);

- червні 2020 року (сплачено 25.09.2020);

- липні 2020 року (сплачено 25.09.2020);

- серпні 2020 року (сплачено 25.09.2020);

- вересні 2020 року (сплачено 25.09.2020).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення (не виконання та/або неналежне виконання) своїх зобов`язань за Договором є підставою для покладення на сторін основної та додаткової відповідальності (п. 12.1 Правил).

Порушення строків виконання фінансових зобов`язань за Договором є підставою для застосування до винної сторони основної відповідальності перед іншою стороною у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки, визначеної Національним банком України на відповідний період часу від суми невиконаного фінансового зобов`язання за кожен день прострочення (п. 13.3 Правил).

За розрахунком суду, пеня за прострочення оплати вартості наданих послуг становить 16736,41 грн.

Місяць рікСума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
04.6.05.2018 - 17.05.2018217.0000 %122.96
06.6.07.2018 - 16.07.2018117.5000 %63.05
07.6.08.2018 - 19.08.2018417.5000 %255.55
08.6.09.2018 - 04.10.20181918.0000 %1316.47
09.6.10.2018 - 25.10.20181018.0000 %700.27
7100026.10.2018 - 29.11.20183518.0000 %2450.96
11.6.12.2018 - 26.12.20181118.0000 %786.58
01.6.02.2019 - 14.03.20192718.0000 %1864.11
7000015.03.2019 - 19.03.2019518.0000 %345.21
03.6.03.2019 - 25.04.20194118.0000 %2764.97
6837526.04.2019 - 20.05.20192517.5000 %1639.13
09.6.10.2020 - 16.10.202016.0000 %20.08
10.6.11.2019 - 17.11.2019215.5000 %108.08
11.6.12.2019 - 18.12.2019313.5000 %137.28
12.6.01.2020 - 22.01.2020713.5000 %318.15
01.6.02.2020 - 16.02.2020111.0000 %37.49
02.6.03.2020 - 16.04.20203210.0000 %1099.40
06.6.07.2020 - 22.07.202076.0000 %156.07
6800023.07.2020 - 03.09.2020436.0000 %958.69
6800004.09.2020 - 24.09.2020216.0000 %468.20
07.6.08.2020 - 03.09.2020196.0000 %436.07
7000004.09.2020 - 24.09.2020216.0000 %481.97
08.6.09.2020 - 24.09.202096.0000 %205.67
16736,41

В іншій частині вимоги позивача про стягнення пені задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 13.4. Правил, порушення строків виконання фінансових зобов`язань за Договором відповідачем понад півмісячний строк є підставою для застосування до останнього додаткової відповідальності у вигляді разового штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят ) відсотків від суми невиконаного фінансового зобов`язання.

Оскільки відсутні обставини прострочення оплати відповідачем вартості послуг за актом № 4 від 22.01.2018 та актом № 5 від 22.02.2018, а прострочення за актом № 33 від 17.08.2020 не перевищує півмісячний строк, вимоги про стягнення штрафу не є обґрунтованими.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати у цій справі складаються зі сплачено позивачем судового збору у розмірі 2374,26 грн, та витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає сплаті відповідачем у розмірі 23000,00 грн (надано договір про надання правової допомоги від 02.10.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, звіт прог надані послуги). Ці витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі ЕС Україна».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі Ес Україна» (вул. Ярославська, 56-а, м. Київ, 04071, код 32485166) на користь адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» (вул. Лютеранська, 21/12, офіс 3, м. Київ, 01024, код 39308086) 16736,41 грн. пені, 250,96 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з адвокатського об`єднання «Поз, Солод Партнерс» (вул. Лютеранська, 21/12, офіс 3, м. Київ, 01024, код 39308086) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Беніш Джі Пі Ес Україна» (вул. Ярославська, 56-а, м. Київ, 04071, код 32485166) 20568,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 21.04.2021.

Суддя С. А. Ковтун