У Х В А Л А

19 квітня 2021 року м. Чернігів справа № 927/359/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали за заявою боржника
БОРЖНИК: ОСОБА_1
АДРЕСА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 (надалі - боржник) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників він має кредиторську заборгованість в загальній сумі понад 251 960,39 грн. та припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Згідно ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 116 КУПБ, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом. У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Так, боржник вказує, що підставою для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність являється те, що він припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

В той же час, будь - якого обґрунтування з посиланням на розмір місячних платежів, найменування кредиторів та дат останніх платежів, а також документів, які підтверджують відповідні обставини у заяві наведено не було, а було вказано лише про неможливість погасити вимоги кредиторів на загальну суму понад 251 960,39 грн.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 116 КУПБ передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.

В порушення вказаних приписів КУПБ боржником відповідні відомості до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додані (зазначено лише, що боржник не має в банківських установах депозитних рахунків).

Проте, разом з даною заявою, боржником подано клопотання від 09.04.2021 про витребування відомостей про всі наявні рахунки боржника у тому числі депозитні, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках (надалі - Клопотання № 1), яким боржник просить надіслати запити на юридичну адресу всіх діючих 75 банків України та зобов`язати останні надати запитувану інформацію.

В обгрунтування Клопотання № 1 боржник зазначає, що ані Національним банком України, ані фіскальними службами України запитувана інформація за зверненням громадян не надається, оскільки «по їх критеріям це не передбачено законодавством».

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Розглянувши Клопотання № 1, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки воно є таким, що не відповідає наведеним вище вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

не містить підстав стосовно того, що ці докази мають всі діючі 75 банків України;

не містить посилань на заходи, які були вжиті боржником з метою отримання цих доказів самостійно; посилань на докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів;

Твердження боржника про неможливість отримання цих доказів самостійно з посиланням на те, що що ані Національним банком України, ані фіскальними службами України запитувана інформація за зверненням громадян не надається, оскільки «по їх критеріям це не передбачено законодавством», являється необґрунтованим, адже не містить посилання на нормативно - правові акти, якими встановлена неможливість надання відповідної інформації.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що КУПБ не вимагається подання боржником довідок про наявні рахунки боржника з усіх банківських установ України. Відповідні довідки та інформація про розмір грошових коштів на рахунках у банках подається за наявності таких, а у разі їх відсутності - суду має бути подана інформація про відсутність коштів на рахунках, засвідчена самим боржником, який у свою чергу несе відповідальність за достовірність поданих відомостей.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 116 КУПБ встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

В порушення вказаних вище вимог чинного законодавства України, до заяви боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією на суму п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень.

Натомість, боржником подано клопотання від 09.04.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому (надалі - Клопотання № 2), яким ОСОБА_1 просить розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти за відшкодування витрат арбітражного керуючого (винагороду), пов`язаних з виконанням повноважень керуючого реструктуризацією.

В обгрунтування Клопотання № 2 боржник посилається на своє скрутне фінансове становище і як наслідок - відсутність реальної можливості авансування винагороди арбітражному керуючому п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень.

При цьому, боржник вважає за можливе в даному випадку:

або включити суму винагороди керуючого реструктуризацією до загального боргу боржника із можливістю її першочергового стягнення під час реструктуризації на 60 місяців;

або включити суму винагороди керуючого реструктуризацією за рахунок коштів фонду кредиторів, створеного для оплати винагороди арбітражного керуючого із можливістю її першочергової оплати саме з фонду;

або включити суму винагороди керуючого реструктуризацією після закінчення відстрочки на умовах, передбачених Планом реструктуризації (відстрочення), схваленим зборами кредиторів та затвердженим господарським судом - при реальному покращенні матеріального стану боржника.

Крім того, боржником подано клопотання від 09.04.2021 про створення фонду кредиторами для винагороди арбітражному керуючому (надалі - Клопотання № 3), згідно якого ОСОБА_1 просить створити фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

В обгрунтування Клопотання № 3 боржник зазначає, що він має кредиторську заборгованість перед 11 фінансовими установами, а тому вважає, що кожен з кредиторів може долучитися до фонду та сплатити грошові кошти в розмірі 3 095,45 грн. для сплати винагороди арбітражному керуючому (визначаючи дану суму боржник виходить з того, що станом на 01 грудня 2020 року розмір відповідного авансування становить 34 050,00 грн.).

Нормативно-правовим обгрунтування Клопотання № 2 та Клопотання № 3 боржник визначив ч. 5 ст. 30 КУПБ.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Частиною першою статті 30 КУПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Абзацом третім частини другої статті 30 КУПБ встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Пунктом 12 частини третьої статті 116 КУПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Доводи про можливість покладення обов`язку з авансування винагороди керуючого реструктуризацією за перші три місяці роботи на кредиторів з розподілом загальної суми між кредиторами боржника чи обов`язку створення кредиторами фонду для такого авансування винагороди керуючому реструктуризацією є необґрунтованими.

Норми статті 116 КУПБ не містять положень про можливість розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти на оплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконанням ним повноважень у справі в перші три місяці провадження, та обов`язку для кредиторів щодо створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Положеннями статті 114 КУПБ передбачено право кредиторів за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, а не здійснити авансування винагороди арбітражному керуючому.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 листопада 2020 року у справі № 910/726/20.

За змістом ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додана заява арбітражного керуючого Стук Ірини Михайлівни про участь у справі про банкрутство боржника - фізичної особи, якою остання надає згоду на призначення її керуючим реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) фізичної особи ОСОБА_1 .

Арбітражний керуючий Стук І.М. погодилась виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у даній справі і не заперечує проти того, що встановлена Кодексом України з процедур банкрутства винагорода арбітражного керуючого депонувалася на депозитний рахунок суду не в повному обсязі, а частинами - в розмірі, належному виплаті арбітражному керуючому оплати щомісячно. При цьому, з метою запобігання виникненню корупціної складової, оплата повинна відбуватись відповідно до закону, з депозитного рахунку суду.

Проте, вказана вище заява арбітражного керуючого Стук І.М. про участь у справі про банкрутство боржника - фізичної особи не може бути розцінена судом як угода між боржником та арбітражним керуючим, оскільки остання не містить умов відстрочення оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень до реалізації майна боржника і за своїм змістом не є відповідним зверненням обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення арбітражного керуючого керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи.

Слід вказати, що сама заява Ансютіної С.М. не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією, як то передбачено п. 21 Прикінцевих та перехідних положень КУПБ.

Враховуючи наведене вище, Клопотання № 2 та Клопотання № 3 залишаються судом без задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 37 КУПБ, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

В даному випадку такою підставою є невідповідність заяви боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вимогам ст. 116 КУПБ, а саме неподання:

обґрунтування наявності підстав для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією;

доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим ст. 116 КУПБ, вона залишається без руху.

Керуючись ст. 2, 37, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Клопотання від 09.04.2021 ОСОБА_1 про витребування відомостей про всі наявні рахунки боржника у тому числі депозитні, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках залишити без задоволення.

Клопотання від 09.04.2021 ОСОБА_1 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому залишити без задоволення.

Клопотання від 09.04.2021 ОСОБА_1 про створення фонду кредиторами для винагороди арбітражному керуючому залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишити без руху.

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху подати до господарського суду разом з заявою про усунення недоліків:

обґрунтування наявності підстав для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з посиланням на розмір місячних платежів, найменування кредиторів та дат останніх платежів, а також документів, які підтверджують відповідні обставини;

відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках або інформацію про відсутність коштів на рахунках, засвідчену самим боржником;

пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією;

докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в сумі 34 050,00 грн. або докази укладення угоди з арбітражним керуючим щодо відстрочення оплати винагороди до реалізації майна боржника.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата набрання ухвалою законної сили - 19.04.2021.

Суддя А.С. Сидоренко