ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.04.2021р. Справа №905/2144/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» (03115, м.Київ, вул.Святошинська, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» (83052, м.Донецьк, бул.Шевченка, 93, )

про стягнення 187000 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж», м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 187000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору б/н від 28.12.2015р. відступлення права вимоги (цесії) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» перейшло право вимоги боргу за договором №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів, в тому числі, за актом №2_1 від 30.04.2013р. здачі-прийняття виконаних робіт на суму 187000 грн.

Ухвалою суду від 22.12.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2144/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з ухвалою від 22.02.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» про стягнення заборгованості в сумі 187000 грн залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків власної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом надання:

- належним чином засвідченої копії додаткової угоди до договору б/н від 28.12.2015р. відступлення права вимоги (цесії) та доказів виконання розрахунків за цим договором (або пояснень у разі відсутності);

- належним чином засвідченої копії додаткової угоди №1 від 11.02.2013р. до договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р., на яку наявні посилання у акті від 28.12.2015р. приймання-передачі до договору відступлення права вимоги (цесії) від 28.12.2015р. (або пояснень у разі відсутності);

- письмових пояснень щодо особи, яка отримала повідомлення від 29.12.2015р. про відступлення права вимоги від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» та наявності у цієї особи повноважень діяти від імені відповідача.

На адресу господарського суду Донецької області в межах строків надійшла заява без номеру та без дати (вх. №6105/21 від 29.03.2021р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА», згідно з якою заявником усунуто недоліки та на виконання вимог ухвали суду від 22.02.2021р. про залишення позову без руху надано відповідні пояснення та документи.

Ухвалою суду від 30.03.2021р. продовжено розгляд цієї справи.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» про відкриття провадження у справі №905/2144/20 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін було повідомлено належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення з офіційного веб-порталу «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua), у розділі «Новини та події суду» про відкриття провадження у справі №905/2144/20.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Як зазначалось, провадження у справі було відкрито 22.12.2020р. та її розгляд здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених у ст.ст.2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За приписами ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу норм ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997p. і набула чинності в Україні 11.09.1997p.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж «розумного строку» цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Однак, Конвенція в першу чергу також гарантує «процесуальну» справедливість розгляду справи, а вже потім дотримання розумного строку, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece (Star Cate Epilekta Gevmata та інші проти Греції). Справедливість проваджень завжди оцінюється їх розглядом загалом для того, щоб окрема помилка не порушувала справедливість усього провадження (Mirolubov and Others v. Latvia (Миролюбов та інші проти Латвії), §103).

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, суд не вправі допустити юридичну помилку виключно з метою дотримання розумного строку розгляду справи, так як в такому разі не буде досягнуто завдання господарського судочинства.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку «розумності строку» розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013р., Папазова та інші проти України від 15.03.2012р.).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити «розумним», не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Приймаючи до уваги вищенаведене, розгляд справи здійснюється судом у строк, який перевищує встановлений ст.248 Господарського процесуального кодексу України, проте, відповідає критеріям розумності строку розгляду справи судом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Як свідчать матеріали справи, 11.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» (замовник) та Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче об`єднання «Конструкційні матеріали» (виконавець) було підписано договір №11-02/2013-1 про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів, за змістом п.п.1.1, 1.2 якого виконавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання робіт з ремонту та технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів і супутнього обладнання (роботи з поточного ремонту і технічного обслуговування) технічних засобів замовника, які є його власністю, а замовник приймає та оплачує ці роботи. Перелік робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів зазначається в актах здачі-прийняття виконаних робіт, які є невід`ємною частиною цього договору.

Загальна вартість робіт за цим договором орієнтовно складає 2000000 грн (п.2.1 договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р.).

За змістом п.7.1 цього договору останній набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31.12.2014р., а в частині виконання своїх зобов`язань, до повного їх виконання сторонами.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги вказаний вище договір як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у замовника та виконавця взаємних цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, загальні умови якого визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Згідно зі ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.853 цього кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Після виконання робіт по поточному ремонту і технічному обслуговуванню ТЗ виконавець надає замовнику підписаний зі сторони виконавця акт приймання відремонтованої техніки та акт здачі-приймання виконаних робіт. Протягом двох робочих днів з дня отримання акту здачі-приймання виконаних робіт замовник зобов`язаний підписати його або в той же строк надати виконавцю мотивовану відмову у прийнятті робіт. У випадку не підписання акту здачі-приймання виконаних робіт без наведених мотивів у строк зазначений в даному пункті договору акт здачі-приймання виконаних робіт вважається підписаним та підлягає оплаті (п.п.3.9, 3.10 договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р.).

Виходячи зі змісту наявних у матеріалах справи документів, на підставі договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. виконавцем та замовником було підписано, в тому числі, акт №2_1 від 30.04.2013р. здачі-прийняття виконаних робіт на суму 187000 грн.

Вищевказаний документ підписаний представниками замовника та виконавця без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, скріплений печатками сторін цього правочину, містить посилання на договір №11-02/2013-1 від 11.02.2013р., що свідчить про виконання робіт саме за вказаною угодою.

Зважаючи на викладені вище обставини та виходячи з положень ст.ст.73, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, позивачем доведено належними та допустимими доказами виконання робіт на загальну суму 187000 грн в межах договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 вказаного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст.854 Цивільного кодексу України унормовано, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

За змістом п.2.2 договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. оплата виконаних робіт проводиться замовником у національній грошовій одиниці України на поточний рахунок виконавця протягом тридцяти банківських днів з дати підписання відповідного акта здачі-прийняття виконаних робіт до цього договору.

Отже, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства та умови п.2.2 договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р., господарський суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язання з оплати робіт по ремонту та технічному обслуговуванню мототранспортних та технологічних засобів настав.

За змістом ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст.513 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.514, 516 вказаного нормативно-правового акту до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче об`єднання «Конструкційні матеріали» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за змістом п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цією угодою, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги грошового зобов`язання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» (боржник), яке виникло на підставі договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів.

За цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника сплати суми боргу у розмірі 1015000 грн з ПДВ; право вимоги, що відступається цесіонарієві, підтверджується оригіналами таких документів: договором №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів, додатком №1 до договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. «Перелік мототранспортних та технологічних засобів, що можуть бути прийняті на ремонт та технічне обслуговування від ТОВ «Трест «Коксохіммонтаж», актами здачі-прийняття виконаних робіт №1_1 від 29.03.2013р., №2_1 від 30.04.2013р., №3_1 від 24.05.2013р., №4_1 від 31.07.2013р., №5_1 від 30.08.2013р., №6_1 від 31.10.2013р. (п.2).

З п.1 додаткової угоди до договору відступлення права вимоги (цесії) від 28.12.2015р., якою сторонами цього правочину визначені порядок та умови розрахунків між сторонами за відступлення такого права, вбачається, що за право вимоги цесіонарій, який набув право грошового зобов`язання до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж», яке виникло на підставі договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. в розмірі 1015000 грн з ПДВ сплачує на користь цедента грошові кошти в розмірі 900000 грн протягом тридцяти банківських днів з дати отримання суми боргу на поточний рахунок цесіонарія.

До цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків боржника. Цедент зобов`язаний письмово повідомити боржника про відступлення права вимоги протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності цим договором (п.п.6, 8).

За змістом п.11 цього договору відступлення права вимоги (цесії) останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

На виконання вимог п.3 договору про відступлення права вимоги (цесії) між цедентом та цесіонарієм складений акт приймання-передачі до цього договору, за змістом якого Публічним акціонерним товариством «Науково-виробниче об`єднання «Конструкційні матеріали» передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА», в тому числі, оригінали таких документів, а саме: договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів, додатку №1 до договору №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. «Перелік мототранспортних та технологічних засобів, що можуть бути прийняті на ремонт та технічне обслуговування від ТОВ «Трест «Коксохіммонтаж», акту №2_1 від 30.04.2013р. здачі-прийняття виконаних робіт на суму 187000 грн, а також листа від 29.12.2015р. про повідомлення боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж») про відступлення права вимоги за договором №11-02/2013-1 від 11.02.2013р.

Наразі, договір №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. не містить будь-яких обмежень щодо можливості передачі прав та/або обов`язків сторін за цим договором третім особам.

З огляду на приписи ст.ст.512, 513, 514, 516 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність доказів визнання договору відступлення прав вимоги (цесії) недійсним, належним кредитором за договором №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. про виконання робіт з поточного ремонту і технічного обслуговування мототранспортних та технологічних засобів та актом №2_1 від 30.04.2013р. здачі-прийняття виконаних робіт на суму 187000 грн є Товариство з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА».

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за договором №11-02/2013-1 від 11.02.2013р. на користь позивача не перерахувало. Заборгованість відповідача за наведеним вище правочином та актом №2_1 від 30.04.2013р. на теперішній час становить 187000 грн.

З метою повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи ухвалою від 22.12.2020р. господарського суду відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (за наявності).

Проте, відповідачем правової позиції по суті спору не висловлено, належних та допустимих доказів у розумінні норм ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт наявності заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА», не представлено.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» про стягнення заборгованості в сумі 187000 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2805 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 126, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест «Коксохіммонтаж» (83052, м.Донецьк, бул.Шевченка, 93, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архітектура.УА» (03115, м.Київ, вул.Святошинська, 1, ) заборгованість в сумі 187000 грн, а також судовий збір в сумі 2085 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15.04.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця