УХВАЛА

м. Київ

21.04.2021Справа № 910/15336/20
За позовом ОСОБА_1

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління та експлуатація рекреаційно-готельних проектів";

2) ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Левашов Олександр Геннадійович

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки, рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управління та експлуатація рекреаційно-готельних проектів"; ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки, рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій.

Ухвалою суду від 29.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.02.2021 та залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левашова Олександра Геннадійовича.

25.03.2021 судом ухвалено рішення про задоволення позову.

При виготовленні повного тексту рішення від 25.03.2021 № 910/15336/20 судом було допущено описку у мотивувальній частині рішення.

Як вбачається з вступної та резолютивної частини рішення судом позов задоволено повністю, крім того, про задоволення позову у повному обсязі свідчить в цілому мотивувальна частина рішення суду. Натомість, на сторінці 11 мотивувальної частини рішення (повний текст якого міститься в матеріалах справи № 910/15336/20) помилково зазначено абзац наступного змісту: "Отже, позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочинів, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.", замість вірного абзацу "Отже, позивачем доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочинів, в зв`язку з чим суд вбачає підстави для задоволення позову у повному обсязі."

Крім того, з описової частини рішення вбачається, що відповідач та третя особа не з`являлись до суду в процесі розгляду справи та не подавали своїх пояснень, заперечень та доводів. Натомість на сторінці 12 рішення (повний текст якого міститься в матеріалах справи № 910/15336/20), в мотивувальній його частині, міститься абзац наступного змісту: " З приводу висвітлення всіх доводів відповідачів суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.", який стосується міри до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення

Оскільки, відповідачем заперечення щодо позову не подавались, то вказаний абзац стосується всіх доводів позивача, якими він обґрунтовує позовні вимоги і яких судом було визнано достатньо для ухвалення та обгрунтування рішення. З огляду на зазначене, вірним є абзац наступного змісту: " З приводу висвітлення всіх доводів позивача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення."

Відповідно до ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

З огляду на вищезазначене суд вбачає підстави для виправлення описок в рішенні суду від 25.03.2021 № 910/15336/20 за клопотанням позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 243 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Виправити описки, допущені у мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 № 910/15336/20.

2. На сторінці 11 мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 № 910/15336/20 зазначити вірно: "Отже, позивачем доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочинів, в зв`язку з чим суд вбачає підстави для задоволення позову у повному обсязі."

3. На сторінці 12 мотивувальної частини рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 № 910/15336/20 зазначити вірно: "З приводу висвітлення всіх доводів позивача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.".

4. Дана ухвала є невід`ємною частиною рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 № 910/15336/20.

5.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена порядку, передбаченому розділом IV ГПК України.

Суддя І. В.Усатенко