Справа № 873/148/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Васьковського О. В.
за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.
учасники справи не з`явилися
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
про розподіл судових витрат
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-СЕМ 3"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021
у складі судді Пантелієнко В. О.
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.12.2020
у третейській справі № 31/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-СЕМ 3"
про стягнення заборгованості
Короткий зміст судових рішень у справі
1. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" (далі - ТзОВ "НОР-ЕСТ АГРО") про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.12.2020 у третейській справі № 31/20 задоволено та постановлено:
1) Видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.12.2020 у третейській справі № 31/20;
2) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-СЕМ 3" (ТзОВ - "АГРО-СЕМ 3") на користь ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" за Договором купівлі-продажу № 91/20/60 від 28.04.2020 112 651 (сто дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят одна) гривень 99 копійок;
3) Стягнути з ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на користь ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" за Договором купівлі-продажу № 91/20/28 від 16.03.2020 18 238 (вісімнадцять тисяч двісті тридцять вісім) гривень 30 копійок;
4) Стягнути з ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на користь ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" за Договором купівлі-продажу № 91/20/25 від 16.03.2020 762 734 (сімсот шістдесят дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривень 44 копійок;
5) Стягнути з ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на користь ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" третейський збір у сумі 9 337,00 (дев`ять тисяч триста тридцять сім) гривень;
6) Стягнути з ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на користь ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн.
2. Постановою Верховного Суду від 25.03.2021 апеляційну скаргу ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" залишено без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у справі № 873/148/20 залишити без змін, поновлено дію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у справі № 873/148/20.
Короткий зміст заяви та підстави заяви
3. У відзиві на апеляційну скаргу ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" в порядку передбаченому статтями 42, 46, 123, 126, 129 ГПК України повідомило про намір у майбутньому відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу пов`язані із розглядом апеляційної скарги ТзОВ "АГРО-СЕМ 3".
4. 26.03.2021 ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" подало до Верховного Суду заяву про покладення на ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 800,00 грн.
5. У поданій заяві ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" просить її розглянути по суті за відсутності уповноваженого представника товариства.
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
6. Заяв (заперечень, клопотань) стосовно заяви ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" про розподіл судових витрат від ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" не надійшло.
Рух справи у суді касаційної інстанції
7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" у справі № 873/148/20 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банасько О. О. (головуючий), Білоус В. В., Васьковський О. В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 31.03.2021.
8. Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2021 у справі № 873/148/20 призначено розгляд заяви ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" про розподіл судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу на 08.04.2021; визнано участь представників учасників справи у судовому засіданні необов`язковою.
9. У судове засідання 08.04.2021 ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" не з`явився, причин, які безпосередньо перешкоджають його участі в судовому засіданні, не повідомив.
10. Водночас частиною третьою статті 244 ГПК України передбачено строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, який законодавцем визначено протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
11. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
12. З урахуванням наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду заяви про розподіл судових витрат у судовому засіданні 08.04.2021 за відсутності учасників справи.
Мотиви з яких виходить суд та застосовані положення законодавства
13. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
14. У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
15. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
16. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
17. Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
18. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
19. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
20. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
21. Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
22. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.
23. Із наявних матеріалів справи вбачається, що ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на суму 7 800,00 грн додано до заяви про розподіл судових витрат такі документи: копію договору про надання правової допомоги від 07.12.2020 № 07-12-2020; копію акту здачі-приймання виконаних робіт від 25.03.2021 № 4-03, примірник платіжного документу (платіжне доручення № 5818 від 25.03.2021); копію виписки із ЄДРПОУ щодо Адвокатського бюро "Василя Бонтлаба", копія рішення № 1 від 12.12.2018 засновника Адвокатського бюро "Василя Бонтлаба"; копія наказу № 1 від 12.12.2018 про виконання обов`язків керуючого Адвокатського бюро "Василя Бонтлаба".
24. Згідно з договором про надання правової допомоги від 07.12.2020 № 07-12-2020 сторони узгодили зокрема, таке:
1) Адвокатське бюро "Василя Бонтлаба" (Бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво в суді або надати інші види правової допомоги ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" (Клієнт) на умовах і в порядку,, що визначені даним Договором. а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати. необхідні для виконання Договору (п. 1.1 Договору).
2) Розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правової допомоги. який є невід`ємною частиною цього Договору і враховує обсяг та складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання. досвід та кваліфікацію Адвоката, строки. ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини (п. 5.1 Договору)
25. Безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим Договором здійснює адвокат Бонтлаб Василь Васильович на підставі документів передбачених процесуальним законодавством (п.2.2 Договору).
26. Згідно з доданим до заяви актом здачі-приймання правової допомоги від 25.03.2021 № 4-03 Адвокатським бюро "Василя Бонтлаба" було надано Клієнту правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги від 07.12.2020 № 07-12-2020 загальною вартістю 7 800,00 грн, які були сплачені на поточний рахунок Бюро 25.03.2021.
27. Оплата ТзОВ "HOP-ЕСТ АГРО" адвокатських послуг згідно акту від 25.03.2021 № 4-03 у сумі 7 800,00 грн підтверджена платіжним дорученням № 5818 від 25.03.2021.
28. Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
29. Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
30. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
31. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
32. Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
33. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
34. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
35. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
36. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
37. Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
38. Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
39. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
40. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
41. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
42. При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
43. Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
44. У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
45. З огляду на викладене, вирішуючи чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у даній справі, Верховний Суд враховує, що як під час розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді так і у Верховному Суді представництво інтересів ТзОВ "НОР-ЕСТ АГРО" здійснювалося тим самим адвокатським об`єднанням. При цьому, зміст відзиву на апеляційну скаргу фактично дублював висновки суду Північного апеляційного суду на яких також ґрунтувалися пояснення представника заявника в судовому засіданні 08.04.2021, яке тривало 9 хвилин, що підтверджується протоколом судового засідання.
46. На думку касаційного суду, за обставин даної справи зазначені окремо в акті здачі-приймання правової допомоги від 25.03.2021 № 4-03 послуги адвоката зі здійснення аналізу ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзиву на апеляційну скаргу, як і послуга аналізу судової практики Касаційного господарського суду Верховного Суду з предмету оскарження.
47. Отже, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що розмір заявлених ТзОВ "НОР-ЕСТ АГРО" витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 7 800,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою у суді касаційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині.
48. Ураховуючи наведене, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, Верховний Суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати ТзОВ "НОР-ЕСТ АГРО" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції підлягають розподілу частково у сумі 5 000,00 грн, які належить стягнути з ТзОВ "АГРО-СЕМ 3".
Висновки за результатами розгляду заяви
49. За змістом частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові, - на позивача.
50. З огляду на те, що постановою Верховного Суду від 25.03.2021 за апеляційною скаргою ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 у справі № 873/148/20 залишено без змін, згідно з правилами статті 129 ГПК України, витрати ТзОВ "НОР-ЕСТ АГРО" на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ТзОВ "АГРО-СЕМ 3" на суму 5 000,00 грн підлягають стягненню з останнього.
На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 129, 234, 235, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
3. Видачу наказу доручити Північному апеляційному господарському суду.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий О. О. Банасько
Судді В. В. Білоус