ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року Справа № 916/2286/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної

суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран

Розглянувши заяву колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді Л.О. Будішевська, С.В. Таран про самовідвід у справі №916/2286/18 за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року

та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 06 березня 2019 року

у справі №916/2286/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго»

про стягнення 8436671,25грн., де 7739004,88грн. основний борг, 557870,50грн. пеня, 102049,48грн. три проценти річних, 37746,39грн. інфляційних втрат за період з 26.12.2017р. по 30.06.2018р.

встановив:

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р., ухваленою у складі колегії суддів головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді Л.О. Будішевська, С.В.Таран залишено без задоволення апеляційні скарги КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" та ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Одеської області від 13.02.2019р.; рішення господарського суду Одеської області від 13.02.2019р. у справі №916/2268/18 залишено без змін; апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 06.03.2019р. задоволено; скасовано додаткове рішення господарського суду Одеської області від 06.03.2019р. у справі №916/2268/18; витрати КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" на професійну правничу допомогу у сумі 7500грн. та витрати з направлення поштової кореспонденції у сумі 135,34грн. покладено на відповідача; судовий збір, сплачений у зв`язку із поданням апеляційних скарг на рішення від 13.02.2019р. покладено на скаржників; стягнути з КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 2881,50грн. судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 06.03.2019р. у справі №916/2268/18.

29.05.2019р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить провести розподіл судових витрат з урахуванням доказів понесених відповідачем судових витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, а саме: направлення поштової кореспонденції стороні та суду другої інстанції на суму 186,80грн. та судових витрат на професійну (правничу) допомогу в розмірі 26400грн.; у випадку розгляду заяви з викликом сторін, її розгляд провести в режимі відеоконференції, забезпечення якої доручити Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

У зв`язку із надходженням 03.06.2019р. до суду апеляційної інстанції касаційної скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р., ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.06.2019р. у складі головуючого судді М.А .Мишкіної, суддів Л.О.Будішевської, С.В. Таран відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про ухвалення додаткового рішення до постанови від 21.05.2019р. до повернення матеріалів справи №916/2286/18 з Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 22.11.2019р. постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. і рішення Господарського суду Одеської області від 13.02.2019р. у частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог АТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" основного боргу у сумі 4 173 702,61 грн. і в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 3 565 302,27 грн. залишено без змін.

У решті постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.05.2019р. і рішення Господарського суду Одеської області від 13.02.2019р., а також додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 06.03.2019р. скасовано, справу № 916/2286/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

За результатом нового розгляду рішенням Господарського суду Одеської області від 19.01.2021р. у задоволенні позову відмовлено повністю та здійснено розподіл судового збору за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 08.02.2021р. стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" 6 855,71 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановами Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.04.2021р. (ухвалена колегією суддів у складі головуючого судді Філінюка І.Г., суддів Богатиря К.В., Поліщук Л.В.) апеляційну скаргу АТ «НАК «Нафтогаз України» залишено без задоволення.

Враховуючи, що заява КП "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про ухвалення додаткового рішення (вх..№2059/19 від 29.05.2019р.) відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.05.2019р. була розподілена на розгляд колегії Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді М.А .Мишкіної, суддів Л.О.Будішевської, С.В. Таран, вирішення питання щодо її розгляду було відкладено до повернення матеріалів справи №916/2286/18 до суду апеляційної інстанції з Верховного Суду, листом від 19.04.2021р. було витребувано у судді Філінюка І.Г. матеріали справи №916/2286/18.

21.04.2021р. колегія суддів заявила самовідвід, подавши письмову заяву в порядку статті 35 ГПК України, який заявлений з метою виключення сумнівів щодо законності результатів розгляду заяви КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», враховуючи ту обставину, що колегією суддів у складі головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.О.Будішевської, С.В. Таран ухвалювалася постанова у справі №916/2286/18, за наслідками ухвалення якої КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплоенерго» у заяві вх.№2059/19 від 29.05.2019 просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат, та яка частково скасована Верховним Судом.

Розглянувши заяву про самовідвід, колегія дійшла наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч.1 ст.38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Обов`язковими елементами верховенства права (п. 41 доповіді "Верховенство права", схваленій Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року) є:

Доступ до правосуддя, представленого незалежними та безсторонніми судами. Судівництву належить бути незалежним та безстороннім (неупередженим). Незалежність означає, що судівництво є вільним від зовнішнього тиску і не контролюється іншими гілками влади, особливо виконавчою. Безсторонність означає, що судівництво - навіть за зовнішніми ознаками - не видається упередженим щодо результату справи.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд у демократичному суспільстві має викликати довіру і, насамперед, у сторін процесу, а один із чинників, який забезпечує безсторонність суду, полягає у тому, щоб сумніви в безсторонності суду були усунені.

У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно із ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013р., неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не уявляється за можливе винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Розглянувши заяву про самовідвід, обговоривши доводи, покладені в її підґрунтя, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення заяви про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий суддя М.А. Мишкіна, судді Л.О.Будішевська, С.В. Таран у справі №916/2286/18, визнавши обґрунтованим існування інших обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості суддів.

Керуючись ст.ст.32, 35, 39, 38, 40, 232-236, 281 ГПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Заяву головуючого судді М.А. Мишкіної, суддів Л.О. Будішевської, С.В. Таран від 21.04.2021р. про самовідвід у справі №916/2286/18 задовольнити.

Відвести головуючого суддю М.А. Мишкіну, суддів Л.О. Будішевську, С.В. Таран від розгляду справи №916/2286/18.

Справу №916/2286/18 передати для повторного автоматизованого розподілу для заміни відведених суддів в порядку, встановленому ст.32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран