РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2021Справа № 914/2490/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження

справу № 914/2490/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів"

до Львівської обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Яворівської районної державної адміністрації

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим

За участі представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Кобилецький А.І.;

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської обласної державної адміністрації про визнання поновленим (продовженим) на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 06.09.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.09.2020 матеріали справи №914/2490/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів" до Львівської обласної державної адміністрації про визнання поновленим (продовженим) на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 06.09.2017 передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів" було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали.

07.12.2020 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, яка подана у визначений судом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 прийнято справу №914/2490/20 до провадження та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.02.2021.

04.01.2021 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує та просить залучити до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Яворівську районну державну адміністрацію, оскільки саме вказана особа підписувала договір оренди землі від 06.09.2017 від імені відповідача та відповідно є стороною вказаного договору. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що позивачем не дотримано алгоритму вчинення дій, передбаченого 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", для продовження спірного договору. Також, відповідач зазначив про неналежне виконання позивачем договору оренди, а тому у нього відсутнє переважне право на його продовження.

26.01.2021 на електронну пошту та 29.01.2021 засобами поштового зв`язку на адресу Господарського суду міста Києва від представника Львівської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Представники сторін у підготовче засідання 04.02.2021 не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 25.02.2021. Задоволено клопотання Львівської обласної державної адміністрації про участь її представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Дозволено представнику Львівської обласної державної адміністрації приймати участь в засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку - комплекс технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon". Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Яворівську районну державну адміністрацію.

22.02.2021 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

23.02.2021 від позивача до суду надійшли клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та про розгляд справи за відсутності позивача, а також заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі 8/109 від 06.09.2017, укладеного між Яворівською районною державною адміністрацією Львівської області, що діяла від імені та за дорученням Львівської обласної державної адміністрації, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів", у викладеній позивачем редакції.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.02.2021 проти позову заперечив.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися.

При цьому, враховуючи положення ст. 46 ГПК України, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову та відклав підготовче засідання у справі на 18.03.2021, з метою належного повідомлення сторін про розгляд справи, ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін у даній справі, забезпечення сторонам можливості надати всі необхідні докази, заяви та клопотання на їх розсуд, а також взяти участь в судовому засіданні.

10.03.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення доказів надіслання на адресу третьої особи копії позовної заяви.

11.03.2021 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника Львівської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

16.03.2021 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторін.

18.03.2021 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за участю представника позивача.

Присутній у судовому засіданні 18.03.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив призначити справу до судового розгляду.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 закрито підготовче провадження у справі № 914/2490/20 та призначити справу до судового розгляду по суті на 08.04.2021.

19.03.2021 від третьої особи до суду надійшли заперечення на позовну заяву обґрунтовані тим, що позивачем не дотримано алгоритму вчинення дій, передбаченого 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", а також неналежно виконувались зобов`язання за договором оренди, а тому у нього відсутнє переважне право на його продовження.

04.07.2021 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 08.04.2021 оголошено відкладення на 22.04.2021.

21.04.2021 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за наявними у справі матеріалами та за відсутності представника позивача.

Також 21.04.2021 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшов лист за № 1344/4 від 21.04.2021, в якому остання просить розглядати справу за відсутності її представника.

У судове засідання 22.04.2021 представники позивача та третьої особи не з`явились.

Присутній у судовому засіданні 22.04.2021 в режимі відеоконференції представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 22.04.2021, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

06.09.2017 року між Яворівською районною державною адміністрацією Львівської області, що діяла за дорученням та від імені Львівської обласної державної адміністрації, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів», як орендарем, було укладено договір оренди землі, за яким орендарю передано в оренду земельну ділянку під розробку Ліс-Окілківського родовища (ділянка «Старичі») керамзитової глини загальною площею 6,9872 га, кадастровий номер: :01:000:0010, КВЦПЗ - 11.01, яка розташована за межами населеного пункту на території Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області.

Даний договір оренди було укладено на підставі розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 06.02.2017 року № 70/0/5-17 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки».

Факт передачі позивачу земельної ділянки підтверджується актом прийому - передачі від 06.09.2017 року.

11.09.2017 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис за № 22341780 про речове право позивача (право оренди) вказаної земельної ділянки строком дії до 16.10.2019 року з правом пролонгації.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено з терміном дії до 16.10.2019. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно пункту 33 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Пунктом 34 Договору встановлено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункт 18 Договору).

Позивач зазначив, що станом на день складання позову і надалі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою. Протягом місяця після закінчення строку договору оренди, тобто з 16.10.2019 по 16.11.2019, не отримував від Львівської обласної державної адміністрації жодних листів-повідомлень щодо заперечення у поновленні договору оренди землі від 06.09.2017 року. Відтак, позивач вважає, що в силу приписів ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди від 06.09.2017 року вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені. При цьому, відповідач як власник земельної ділянки, повинен укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, укладеного 06.09.2017 року.

Проте, відповідачем не укладено з позивачем додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 06.09.2017 року та вживаються заходи щодо повернення земельної ділянки із користування позивача, посилаючись на закінчення терміну дії договору оренди.

З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав шляхом визнання в судовому порядку укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі 8/109 від 06.09.2017, укладеного між Яворівською районною державною адміністрацією Львівської області, що діяла від імені та за дорученням Львівської обласної державної адміністрації, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів».

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Отже, за змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами в зв`язку із передачею її у користування та володіння, в тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) має назву «Поновлення договору оренди землі» та передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина десята статті 33 зазначеного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

У разі, якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі»). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що Яворівська районна державна адміністрація листом-претензією від 11.02.2020 № 309/6, яка укладала спірний договір оренди земельної ділянки від імені орендодавця - Львівської обласної державної адміністрації, звернулась до позивача із вимогою стосовно повернення земельної ділянки загальною площею 6, 9872 га, кадастровий номер: :01:000:00 10, у зв`язку з закінченням строку дії договору, шляхом підписання акту прийому-передачі (повернення) земельної ділянки (Доказ наявний у матеріалах справи).

Вказаний лист залишений позивачем без відповіді та задоволення.

Також, із відповіді Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 01.04.2020 № 16-1343/0/3-20 встановлено, що до облдержадміністрації не надходило клопотання позивача про поновлення договору оренди землі та укладання його на новий термін.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі 30.11.2020 разом із заявою про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі 914/2490/20.

Таким чином, Позивач звернувся до відповідача із пропозицією пролонгації через 11 місяців після спливу 30-денного терміну, передбаченого договором та Законом України «Про оренду землі».

Доказів звернення позивача до відповідача із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та проектом додаткової угоди за 30 днів до закінчення строку дії Договору матеріали справи не містять.

Отже, судом встановлено, що позивач не дотримався вимог частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та не звернувся у встановлений Договором і Законом строк до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі та проектом додаткової угоди.

Таким чином, недотримання позивачем процедури, встановленої статтею 33 Закону України «Про оренду землі», не дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди в силу закону.

Також, у рішенні Господарського суду Львівської області від 05.10.2020 у справі №914/1070/20, яке у встановленому порядку набрало законної сили, встановлено неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди землі, а саме, що ТОВ «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» з жовтня 2018 року не сплачує орендну плату за Договором оренди землі від 06.09.2017 №8/109 та станом на 31.01.2020 за ним обліковується заборгованість з орендної плати у розмірі 1 207 994,44 грн.

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, факти, встановлені у рішенні Господарського суду Львівської області від 05.10.2020 у справі № 914/1070/20, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи та мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

Таким чином, доведеним є факт порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Яворівське заводоуправління будівельних матеріалів» зобов`язання за Договором оренди землі від 06.09.2017 №8/109 щодо сплати орендної плати, а тому у нього, з огляду на положення ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», не виникло переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини щодо неналежного виконання позивачем умов Договору оренди землі від 06.09.2017 №8/109 та відсутності звернення у встановлений Договором та Законом України «Про оренду землі» строк до орендодавця з листом щодо поновлення договору оренди і з проектом додаткової угоди, суд дійшов висновку про відсутність у позивача переважного права на поновлення вказаного договору, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору, покладаються відповідно до статті 129 ГПК України на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.04.2021.

СуддяА.І. Привалов