Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/270/21

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.,

за участю секретаря судового засідання: Веркалець У.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Гуртовенко Р. М., адвокат, ордер серія АМ №1008045 від 01.02.21 р.

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрбуд-1"

про стягнення 53527,92 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 22.03.2021 року справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрбуд-1" про стягнення 53 527, 92 грн розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач про дату, час та місце проведення засідання розгляду справи по суті повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно якого ухвалу про відкриття провадження у справі від 22.03.2021 року останнім отримано 30.03.2021 року.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 22.04.2021 року прийнято вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач ТОВ "Профільтех" звернувся з позовом до суду до відповідача ТОВ "Квадрбуд-1" з вимогами про стягнення на його користь 53 527, 92 грн заборгованості, з яких: 46 735, 23 грн сума основного боргу та 6 792,69 грн пені.

В обґрунтування підстав поданого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свого грошового зобов`язання по сплаті коштів за відпущений товар згідно умов, порядку та строків, визначених Договором поставки №944 від 02.01.2020 року.

Відповідач відзиву на позов не подав, тому правова позиція останнього по суті позову суду не відома.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Справу розглянуто за наявними матеріалами справи та на підставі ч.9 ст. 165 та ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

02.01.2020 року між ТОВ "Профільтех" (позивач, постачальник) та ТОВ "Квадрбуд-1" (відповідач, покупець) був укладений Договір поставки №944 (надалі за текстом - Договір №944), відповідно до якого постачальник зобов`язався передати в погоджені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язався прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами цього Договору.

Асортимент, кількість та ціна товару встановлюється сторонами в погоджених постачальником заявках покупця (абз. 2 розділу 1 Договору №944).

Постачальник відвантажує товар покупцеві за договірними цінами, які зазначені в заявках покупця та узгоджені з постачальником шляхом виставлення відповідних рахунків до сплати (абз. 1 розділу 2 Договору №944).

Сума договору складається з суми вартості видатково-прибуткових накладних, оформлених постачальником, на видачу товарів покупцю на протязі дії цього договору (абз. 2 розділу 2 Договору №944).

Покупець повинен сплатити відповідну партію відвантаженого йому постачальни ком товару не пізніше 3 календарних днів з дати отримання партії товару (абз. 3 розділу 2 Договору №944).

Оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленого товару шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника в цьому договорі (абз. 4 розділу 2 Договору №944).

Передача товару від постачальника покупцеві здійснюється за видатково-прибутковою накладною та оформленою покупцем відповідним чином довіреністю на одержання товару (абз. 1 розділу 3 Договору №944).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту фактичного отримання товару покупцем та оформлення відповідним чином видатково-прибуткової накладної (абз. 2 розділу 3 Договору №944).

Строк поставки товару складає 3 (три) робочі дні з моменту підтвердження постачальником заявки покупця (абз. 5 розділу 3 Договору №944).

За порушення грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період несплати зобов`язань, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань (абз. 4 розділу 5 Договору №944).

Строк дії Договору №944, згідно абз. 1 та 2 розділу Договору №944, з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2020 року, а в частині виконання сторонами зобов`язань щодо взаєморозрахунків до їх повного виконання сторонами. Договір вважається пролонгованим на наступний рік на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку його дії ні від однієї зі сторін не надійшло письмове повідомлення про бажання розірвати договір (а.с. 5-6).

Факт належного виконання позивачем свого зобов`язання по поставці товару за Договором №944 підтверджується видатковою накладною №ПФ000000286 від 30.01.2020 року на суму 43 882, 02 грн (профнастил ПК-20 РЕМА 7024 в кількості 399 м.2) (а.с. 7).

Крім того, позивач за усним правочином поставив відповідачу товар - профнастил ПК-35 оцинкований в кількості 27,44 м.2 на суму 2 853, 21 грн згідно видаткової накладної №ПФ000005294 від 27.12.2019 року (а.с. 19).

В свою чергу, відповідач свого грошового зобов`язання по сплаті коштів за отриманий товар не виконав у зв`язку з чим позивач надіслав 15.02.2021 року за №2/21 претензію з вимогою про сплату заборгованості на загальну суму 46 735, 23 грн, однак яка залишилася без задоволення, що зумовило позивача звернутися з позовом до суду до відповідача про примусове стягнення заборгованості в загальній сумі 46735, 23 грн.

Додатково позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 6792, 69 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч.7 ст. 265 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України).

На підтвердження вчинення правочину щодо поставки відповідачу товару позивачем надано суду копію видаткової накладної №ПФ000005294 від 27.12.2019 року на суму 2853, 21 грн.

Укладений між сторонами правочин є договором поставки, правове регулювання якого передбачено параграфом 3 глави 54 підрозділу 1 розділу ІІІ ЦК України.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму ( ч.1 ст. 265 ГК України).

У ч. 5 ст. 265 ГК України зазначено, що поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

За приписами ч.7 ст. 265 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч.1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно ч. 3 ст. 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Предметом поставки за загальним правилом є визначена родовими ознаками продукція (ч.1 ст. 266 ГК України).

Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом (ч.2 ст. 266 ГК України).

Ціна у господарському договорі, в тому числі, договорі поставки, визначається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, зокрема, ст.ст. 632 та 691 (ч. 5 ст. 180, ч.6 ст. 265 ГК України). За загальним правилом цих правових норм покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі.

Строк дії договору поставки визначається за правилом ч.1 ст. 267 ГК України, згідно якої останній може становити один рік, більше одного року (довгостроковий договір) або інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік.

У договорі поставки можуть бути передбачені умови про кількість, якість, асортимент товару тощо (ст. ст. 266-270 ГК України).

Судом встановлено, що між сторонами спору виникли відносини поставки товару на підставі укладеного 02.01.2020 року Договору №944.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 265 ГК України).

У частині 1 ст. 664 ЦК України зазначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, серед іншого, у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар. Аналогічне правило містить стаття 197 ГК України.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов Договору №944 належним чином виконав своє зобов`язання по поставці товару відповідачу, що підтверджується видатковою накладною №ПФ00000286 від 30.01.2020 року на суму 43 882, 02 грн.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Учасник господарських відносин, що порушив майнові права іншого суб`єкта, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи пред`явлення ним претензії чи звернення до суду (ст. 222 ГК України).

Заявлені позовні вимоги на загальну суму 46 735, 23 грн обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 6792, 69 грн нараховану за період з 03.02.2020 року по 03.03.2021 року.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Розмір пені, що стягується в судовому порядку, обмежений ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Період нарахування пені, за загальним правилом ч.6 ст.232 ГК України, обмежено строком у шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо договором не передбачено інше.

Перебіг періоду нарахування пені починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Як зазначалося раніше, за умовами абзацу 4 розділу 5 Договору №944 сторони домовилися, що за порушення грошових зобов`язань за цим договором покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період несплати зобов`язань, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення виконання. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань.

Таким чином, сторони відступили від загального правила ч.6 ст. 232 ГПК України, оскільки нарахування пені позивач вправі здійснювати за весь період прострочення.

Суд перевірив правильність здійсненого позивачем розрахунку пені за Договором №944 на суму 6792, 69 грн, за наслідками якого здійснив власний розрахунок (постанова ОП ВС у складі КГС від 18.09.20р. у справі № 916/4693/15).

Позивач для обрахунку пені взяв видаткову накладну №ПФ00000286 від 30.01.2020 року на суму 43 882, 02 грн.

За умовами абз. 3 розділу 2 Договору №944 обов`язок покупця щодо сплати коштів за отриманий товар виникає не пізніше 3 календарних днів з дати отримання партії товару.

Так, товар за видатковою накладною №ПФ00000286 від 30.01.2020 року був поставлений 30.01.2020 року, тому обов`язок з оплати виникає з 31.01.2020 року та збігає 02.02.2020 року, однак 02.02.2020 року це неділя, оскільки позивач не довів можливість відповідача виконати свій обов`язок в неділю 02.02.2020 року, тому обов`язок щодо сплати коштів переноситься на перший робочий день - 03.02.2020 року - понеділок, а з 04.02.2020 року розпочнеться початок перебігу прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже обґрунтованим періодом прострочення є період з 04.02.2020 року по 03.03.2021 року, що становить 6 763, 76 грн та підлягає задоволенню. У стягненні 28, 93 грн пені суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовних вимог в частині, визнаній судом.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2270, 00 грн згідно платіжного доручення №761 від 03.03.2021 року.

За наслідками розгляду справи суд визнав обгрунтованою до стягнення суму 53 498, 99 грн.

За наслідками вирішення спору, згідно ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача судовий збір відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрбуд-1" (12411, Житомирська обл., Житомирський район, с. Черемошне, Майновий Комплекс №3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профільтех" (10001, м. Житомир, вул. І.Сльоти, 49, ):

- 46 735, 23 грн основного боргу;

- 6763,76 грн пені;

- 2268, 77 грн судового збору.

Видати наказ.

3. У стягненні 28,93 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 23.04.21

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу,

2- 3 сторонам спору (рек. з повідомл)