ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.04.2021 м. Ужгород Справа № 904/4254/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу

за позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м. Дніпро (далі - позивач, банк)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ремонт Біолайф», м. Ужгород, (далі - відповідач, товариство, раніше - ТОВ "Коворкінг лаб", м. Дніпро)

про стягнення заборгованості на загальну суму 139549,19 грн., в т.ч. 118008,00 грн. основного боргу, 15583,75 грн. відшкодування сплачених комунальних послуг, 5106,42 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 851,02 грн. 3% річних,

без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

Дана справа передана господарським судом Дніпропетровської області відповідно до приписів ст. 31 ГПК України за територіальною підсудністю до господарського суду Закарпатської області (ухвала про передачу справи до іншого суду від 02.09.2020р.).

Надіслані судом матеріали містять уточнену позовну заяву надану позивачем, зі змісту якої вбачається, що правонаступником прав та обов`язків у зв`язку із зміною найменування та місцезнаходження ТОВ «Коворкінг Лаб», м. Дніпро, (особа, з якою позивачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 24.06.19) є ТОВ «Сервіс Ремонт Біолайф», м. Ужгород, який згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.07.2020р. знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Лугова, 88, .

Позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки всупереч умов укладеного договору оренди від 24.06.2019р. орендарем не сплачувалася у повному обсязі орендна плата за користування переданими нежитловим приміщеннями, у зв`язку з чим виникла заборгованість на зазначені вище суми, що становлять предмет позовних вимог в частині боргу по орендній платі та відшкодуванню сплачених комунальних послуг.

Ухвалою суду від 11.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-денний термін для подання відзиву на позовну заяву із доказами на його обґрунтування.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, кореспонденція суду (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.12.20р.), яка була надіслана за адресою відповідача зазначеною у позовних матеріалах: 88000, м. Ужгород, вул. Лугова, буд. 88, та яка згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його офіційною адресою, повернута до суду без вручення адресату із зазначенням установою зв`язку причини «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частинами 1 та 2 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 5 ст. 13 ГПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд повважав за доцільне провести розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та ухвалою від 01.03.21 призначив судове засідання з розгляду даної справи на 10-00 год. 01.04.21, про що повідомив відповідача шляхом офіційного оприлюднення оголошень у справі на офіційному веб сайті судової влади України в порядку ст. 122 ГПК України.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За наведених обставин вважається, що відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у судовому розгляді справи, надати суду пояснення власної позиції по суті спору, тому суд вправі відповідно до положень ст. 165 ГПК України вирішити справу за наявними матеріалами.

24.03.21 на адресу суду електронним зв`язком надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності його представника за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.06.2019 банк як орендодавець, та ТОВ «Коворкінг Лаб», як орендар, уклали договір оренди нежитлового приміщення № 47/5/24062019/33Х, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове користування приміщення № 506 загальною площею 134,1 кв.м, розташоване на п`ятому поверсі, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 77 (далі об`єкт оренди), для використання як офісного приміщення строком оренди з 24.06.19 по 30.04.22 (п.п. 1.1., 2.1.)

24.06.2019р. майно передано орендодавцем орендареві за договором, про що складено акт приймання-передачі.

Сторони умовами договору узгодили наступне:

- за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату у грошовій одиниці України - гривні на умовах, що передбачені цим договором, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця в строк до 20-го числа поточного місяця за поточний місяць, незалежно від результатів введення ним фінансово-господарської діяльності, зокрема, розмір орендної плати за період з 24.06.2019 по 07.07.2019 включно складає 100,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 16,67 грн.; починаючи з 08.07.2019 розмір щомісячної орендної плати за 1 кв. м, об`єкту оренди складає 160,00 грн., у тому числі ПДВ 20 %. Загалом сума орендної плати за період оренди з 08.07.2019 р. по 31.07.2019 р. складає 16611,10 грн., у тому числі ПДВ 2768,52 грн.; починаючи з 01.08.2019 сума щомісячної орендної плати дорівнює 21456,00 грн., в тому числі ПДВ 3576,00 грн.; в строк до 08 липня 2019 року орендар сплачує на поточний рахунок орендодавця, гарантійний платіж у розмірі 21456,00 грн., в тому числі ПДВ 3576,00 грн., який буде зарахований як орендна плата за останній місяць оренди у випадку відсутності порушень орендарем умов цього договору; у випадку порушення орендарем умов цього договору, в тому числі строків оплати орендної плати та інших обов`язкових платежів може врахувати гарантійний платіж в рахунок оплати прострочених платежів за цим договором ( п.п. 3.1, 3.2, 3.3);

- щомісячно, у термін до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, сторонами підписується акт виконаних робіт (наданих послуг) з оренди за розрахунковий період. У розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди входить плата за комунальні послуги, крім газопостачання і електроенергії. У розмір щомісячної орендної плати за користування об`єктом оренди не входить плата за спожиту електроенергію, плата за яку буде нараховуватись згідно показань встановленого лічильника із застосуванням коефіцієнту 1,15 за використання площ загального користування. В опалювальний сезон плата за спожитий газ відшкодовується орендарем по формулі, визначеній в договорі (п.п.3.4., 3.5.)

- відшкодовувати орендодавцю вартість спожитої електроенергії, на підставі показань встановленого лічильника, та вартість спожитого газу з додатковим нарахуванням ПДВ згідно з рахунками, виставленими орендодавцем в повному обсязі протягом З-х (трьох) робочих днів з моменту їх отримання (п.5.2.9.);

- при припиненні чи розірванні цього договору орендар сплачує орендодавцю орендну плату по день фактичного повернення об`єкту оренди відповідно до акту прийому-передачі (п.3.7.);

- у випадку несвоєчасного, або не у повному обсязі внесення орендної плати, або інших, передбачених умовами цього договору, платежів на рахунок орендодавця орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла за період нарахування пені, за кожен календарний день прострочення від несвоєчасно сплаченої суми (п.7.2.);

- у випадках, передбачених п. 9.2. договору, орендодавець зобов`язаний направити орендарю на останню відому орендодавцю адресу орендаря письмове повідомлення рекомендованим листом про дострокове розірвання договору оренди в односторонньому порядку. При цьому договір вважається розірваним на 11 календарний день з дати відмітки про здачу (передачу) рекомендованого листа на поштове відділення. Сторони домовились, що такий порядок повідомлення про дострокове розірвання договору є належним доказом отримання цього повідомлення. У випадку дострокового розірвання цього договору або по закінченню строку дії цього договору орендна плата вноситься орендарем по день фактичної передачі орендодавцю об`єкта оренди за актом прийому-передачі (п.п.9.2., 9.3.).

04.06.2020 позивач надіслав на адресу відповідача претензію про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 24.06.19 №47/5/24062019/33Х у разі непогашення боргу на 11-тий календарний день з дати відмітки про здачу (передачу) рекомендованого ласта на поштове відділення, проте відповідач боргу не сплатив та не відповів на лист.

Наведене послугувало підставою звернення позивача до суду з вимогами, що становлять предмет даного спору.

Матеріалами справи, зокрема, договором оренди, актами прийому-передачі майна, банківськими виписками, рахунками, розрахунком заборгованості, встановлено, а відповідачем не спростовано, що останній не здійснював оплату орендної плати за договором у період з січня по 15 червня 2020 (день припинення договірних відносин сторін), та комунальних послуг за період з січня по травень 2020, в результаті чого виникла його заборгованість перед позивачем відповідно на суми 118008,00 грн. та 15583,75 грн., що є предметом спірних відносин в частині основного боргу на загальну суму 133591,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 526 ЦКУ та ст. 193 ГКУ зобов`язання, господарське зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦКУ, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.ст. 283, 286 ГКУ за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

З огляду на наведені приписи законодавства, приймаючи до уваги, що господарські зобов`язання повинні виконуватися суб`єктами господарювання та іншими учасниками господарських відносин належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та за наведених фактичних обставин справи позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі та комунальних послуг за спірний період на суму 133591,75 грн. правомірні та підлягають задоволенню судом.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 851,02 грн. 3 % річних та 5106,42 грн. пені, зазначені вимоги підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦКУ, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦКУ у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546, 547 виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦКУ). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦКУ).

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГКУ визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. За приписами ч. 6 ст. 232 ГКУ нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 ЦКУ передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи та перевіривши надані позивачем розрахунки, вважає обґрунтованими та такими, що відповідають положенням наведених приписів чинного законодавства та умов договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих 3 % річних на суму 851,02 грн. та вимоги в частині пені на суму 5106,42 грн., що нараховані на підставі договору, належить задоволити та стягнути на користь позивача

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 139549,19 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд даної справи покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 129, 178, 231, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс ремонт біолайф» (88000, м. Ужгород, вул. Лугова, буд. 88, ) на користь акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 32, ) суму 139549,19 грн. (сто тридцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок дев`ять грн. 19 коп.), в. т. ч. основного боргу, 3% річних та пені, а також на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 14.04.21

Суддя Ушак І.Г.