РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/17188/19

За позовом Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК

«Інститут монокристалів» Національної академії наук України

до 1. Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

2. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської

ради (Київської міської державної адміністрації)

3. Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 1. Фонд державного майна України

2. Національна академію наук України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 3. Громадянка Турецької Республіки ОСОБА_1

про визнання незаконною державної реєстрації земельної ділянки та скасування

запису про проведену державну реєстрацію

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Фесюк С.І., заступник директора за наказом № 30 від 28.12.2017

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 Філімончук І.М., самопредставництво

від відповідача-3 Ільчик М.О., самопредставництво

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 Тодорович В.П., довіреність № 17/579-12 від 04.04.2019

від третьої особи-3 Петровський В.В., ордер серії КС№770673 від 07.12.20

СУТЬ СПОРУ:

05.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (відповідач-1), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач-2) та Київської міської ради (відповідач-3) про

- визнання незаконною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :91:064:0085, місце розташування: АДРЕСА_2, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, площа земельної ділянки: 0,2208 га проведену 11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві;

- скасування запису № 3293073 про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48360956 від 22.08.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :91:064:0085, місце розташування: АДРЕСА_2, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, площа земельної ділянки: 0,2208 га проведену 11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві.

До позовної заяви додано клопотання про призначення експертизи, в якому наведено перелік питань, які слід поставити перед експертизою та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/17188/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; залучено до участі справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України (третя особа-1) та Національну академію наук України (третя особа-2); підготовче засідання призначено на 16.01.2020.

28.12.2019 від відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

02.01.2020 від третьої особи-2 до суду надійшли пояснення на позовну заяву.

08.01.2020 від відповідача-3 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

15.01.2020 позивачем до суду подано відповідь на відзив відповідача-1.

15.01.2020 позивачем до суду подано відповідь на відзив відповідача-3.

15.01.2020 позивачем до суду подано клопотання про витребування доказів.

15.01.2020 позивачем до суду подано доповнення до клопотання про витребування доказів.

15.01.2020 позивачем до суду подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить

визнати незаконною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :91:064:0085, місце розташування: АДРЕСА_2, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, площа земельної ділянки: 0,2208 га здійснену 11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві.

скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 32930737 про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085, адреса: АДРЕСА_2, площею 0, 2208 га, яким присвоєно цій земельній ділянці реєстраційний номер реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48360956 від 22.08.2019.

15.01.2019 позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову.

16.01.2020 третьою особо-1 до суду подано пояснення щодо позову.

16.01.2020 відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву.

16.01.2020 громадянкою Турецької Республіки ОСОБА_1 подано до суду заяву про залучення її до участі справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17188/19 від 16.01.2020 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - громадянку Турецької Республіки ОСОБА_1 (третя особа-3).

В підготовчому засіданні 16.01.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 30.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17188/19 від 17.01.2020 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено повністю.

23.01.2020 відповідачем-2 подано заяву про долучення витребуваних судом документів.

27.01.2020 відповідачем-1 подано заяву про долучення витребуваних судом документів.

29.01.2020 відповідачем-1 подано до суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

29.01.2020 позивачем до суду подано пояснення щодо поданих відповідачами документів та заяви про залучення третьої особи.

29.01.2020 позивачем подано до суду клопотання, у відповідності ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, про витребування доказів.

30.01.2020 третьою особою-3 подано до суду пояснення по справі.

30.01.2020 відповідачем-1 подано до суду відзив на позов, з урахування поданої позивачем заяви про зміну предмета позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17188/19 від 30.01.2020 задоволено клопотання позивача повністю та витребувано у ОСОБА_1 (третьої особи-3) та Фізичної особи-підприємця Сингаївської Ольги Миколаївни копію документації із землеустрою та оцінки земель, яка була підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (кадастровий номер :91:064:0085) по вул. Північно-Сирецькій, 1-3, яка стала підставою для державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :91:064:0085) в Держаному земельному кадастрі.

В підготовчому засіданні 30.01.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 11.02.2020.

10.02.2020 позивачем подано до суду заперечення на пояснення третьої особи-3.

10.02.2020 третьою особою-3 подано до суду заяву, в якій повідомлено, що ОСОБА_1 не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 30.01.2020 оскільки у останньої відсутня технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085.

10.02.2020 позивачем подано заяву про застосування ст. 246 Господарського процесуального кодексу України щодо Фізичної особи - підприємця Сингаївської О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/17188/19 на 30 (тридцять) днів.

В підготовчому засіданні 11.02.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.02.2020.

12.02.2020 позивачем подано до суду клопотання, у відповідності ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17188/19 від 13.02.2020 задоволено клопотання позивача повністю та витребувано у Київської міської ради та постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування копію переданої ОСОБА_1 документації із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки (кадастровий номер :91:064:0085) по вул. Північно-Сирецькій, 1-3.

В підготовчому засіданні 13.02.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 18.02.2020.

14.02.2020 відповдачем-2 подано до суду клопотання про долучення до справи витребуваних судом документів.

17.02.2020 позивачем подано до суду уточнення до клопотання про призначення експертизи, в яких наведено перелік питань, які слід поставити перед експертизою.

В підготовчому засіданні 18.02.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 03.03.2020.

24.02.2020 від третьої особи-1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Фонду.

03.03.2020 третьою особою-3 подано до суду заперечення проти клопотання про призначення експертизи.

В підготовчому засіданні 03.03.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 05.03.2020.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.03.2020 призначено по справі № 910/17188/19 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі № 910/17188/19 на час проведення експертизи.

14.05.2020 на адресу суду Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом № 10675/20-41 від 30.04.2020 повернув матеріали справи № 910/17188/19, в якому просить протягом 45 днів забезпечити виконання клопотання експерта (додається) та виконання попередньої оплати експертизи. В клопотанні експерта міститься прохання до суду погодити залучення до виконання земельно-технічної експертизи інженерів-геодезистів: Салтанову Вікторію Вікторівну та Дощечкіна Олександра Івановича, з якими КНДІСЕ укладені відповідні трудові угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2020 провадження у справі № 910/17188/19 поновлено. Погоджено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз залучення до виконання земельно-технічної експертизи інженерів-геодезистів: Салтанову Вікторію Вікторівну та Дощечкіна Олександра Івановича. Зобов`язано відповідачів подати завірену належним чином копію Проекту землеустрою, що став підставою для реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085 в Державному земельному кадастрі (із каталогом координат поворотних точок меж цієї земельної ділянки). Зупинено провадження у справі № 910/17188/19 на час проведення експертизи.

13.07.2020 на адресу суду Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом № 10675/20-41 від 08.07.2020 направив клопотання експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 провадження у справі № 910/17188/19 поновлено. Зобов`язано позивача забезпечити прибуття та повернення експерта з експертної установи (м. Київ, вул. Смоленська, 6) безперешкодний доступ до об`єкту дослідження, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085. Дослідження відбудеться 14.08.2020 з 11-00 год. Зупинено провадження у справі № 910/17188/19 на час проведення експертизи.

30.07.2020 на адресу суду Київський науково-дослідний інститут судових експертиз листом № 10675/20-41 від 27.07.2020 направив клопотання експерта (про призначення іншої дати проведення дослідження, у зв`язку з відпусткою експерта).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2020 провадження у справі № 910/17188/19 поновлено. Зобов`язано позивача забезпечити прибуття та повернення експерта з експертної установи (м. Київ, вул. Смоленська, 6) безперешкодний доступ до об`єкту дослідження, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085. Дослідження відбудеться 17.09.2020 з 11-00 год. Зупинено провадження у справі № 910/17188/19 на час проведення експертизи.

26.11.2020 на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта № 10675/20-41 від 23.10.2020 разом з матеріалами справи № 910/17188/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 провадження у справі № 910/17188/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 14.01.2021.

12.01.2021 позивачем подано до суду заяву № 01-21/Д від 11.01.2021 в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України про зміну предмета позову, відповідно до якої останній просить:

- визнати право власності держави України в особі Національної академії наук України на частину земельної ділянки :91:064:0085 площею 0,0630 га в межах накладання контурів земельної ділянки :91:064:0085 по вул. Північно-Сирецькій, 1-3 з контурами земельної ділянки 91:064:003 по вул. Північно-Сирецькій, 3 згідно даних міського земельного кадастру;

- визнати протиправним та скасувати запис про право власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради № 32930737, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000", про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48360956 від 22.08.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :91:064:0085, місце розташування: м. Київ, Подільський район, вул. Північно-Сирецькій, 1-3, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних,, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид користування земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, площа земельної ділянки: 0,2208 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування поданої до суду заяви позивач посилається на висновок експерта Українського центра судових експертиз № 1-22/12 від 22.12.2020, який позивачем подано до суду разом з заявою про зміну предмета позову.

В підготовчому засіданні 14.01.2021 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 09.02.2021.

29.01.2021 позивачем подано до суду повідомлення про те, що останнім щомісячно сплачується земельний податок.

05.02.2021 від відповідача-1 до суду надійшли пояснення на заяву позивача про зміну предмету позову.

05.02.2021 третьою особою-3 подано до суду пояснення на заяву позивача про зміну предмету позову, відповідно до якої останній просить відмовити в задоволенні відповідної заяви.

08.02.2021 від відповідача-1 до суду надійшли пояснення щодо висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1-22/12 від 22.12.2020, відповідно до яких відповідач-1 просить відмовити в задоволені позовних вимог Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» в повному обсязі.

09.02.2021 відповідачем-3 подано до суду заперечення проти заяви позивача про зміну предмета позову.

В підготовчому засіданні 09.02.2021 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 16.02.2021.

16.02.2021 від третьої особи-2 до суду надійшли пояснення на заяву позивача про зміну предмета позову, відповідно до яких останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви про зміну предмета позову.

В підготовчому засіданні 16.02.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у прийнятті заяви позивача про зміну предмета позову, з огляду на наступне

Відповідно до п. 3 ст. 46 Господарського кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

З поданої заяви вбачається, що фактично позивачем одночасно змінено і підстави і предмет позову.

В підготовчому засіданні 16.02.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст. ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.03.2021.

26.02.2021 від позивача до суду надійшла заява про відвід судді Сівакової В.В. від розгляду справи № 910/17188/19 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України через неможливість розглядати справу, оскільки є обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 суд дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, заяву Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» про відвід судді Сівакової В.В. від розгляду справи № 910/17188/19 передав для визначення судді в порядку, встановленому частиною 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За результатами автоматизованого розподілу, проведеного 01.03.2021, матеріали заяви про відвід судді передано на розгляд судді Івченко А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 у задоволенні заяви Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» про відвід судді у справі № 910/17188/19 відмовлено.

Позивач в судовому засіданні 04.03.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач-1 в судовому засіданні 04.03.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Відповідач-2 в судовому засіданні 04.03.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Відповідач-3 в судовому засіданні 04.03.2021 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Третя особа-2 в судовому засіданні 04.03.2021 позовні вимоги позивача підтримав повністю.

Третя особа-3 в судовому засіданні 04.03.2021 проти задоволення позовних вимог заперечувала повністю.

В судовому засіданні 04.03.2021 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 16.03.2021.

Відповідач-1 та третя особа-1 в судове засідання 16.03.2021 не з`явились.

В судовому засіданні 16.03.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві в Державному земельному кадастрі було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :91:064:0085 за місцем розташування: АДРЕСА_2, площею 0,2208 га, з цільовим призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

22.08.2019 державним реєстратором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Пилипчуком В. А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48360956, згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про речове право на земельну ділянку з кадастровим номером :91:064:0085, а саме: власники: територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, .

Спір у справі стосується законності реєстрації Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085, та рішення державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ Пилипчука В.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 48360956, і внесених на підставі нього записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Звертаючись з відповідним позовом до суду, позивач вказував на те, що реєстрація Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та реєстрація сформованих на неї прав в реєстрі речових прав на нерухоме майно порушують його права, зокрема через те, що сформована у такий спосіб земельна ділянка блокує доступ до центрального входу адміністративно-лабораторного корпусу по вул. Північно-Сирецькій, 3, право власності на яке зареєстровано за державою України та на праві оперативного управління закріплено за Інститутом мікроприладів, а також унеможливлює доступ до підвальних приміщень адміністративно-лабораторного корпусу по вул. Північно-Сирецькій, 3, в межах яких розташована земельна ділянка.

Позивач також посилався на те, що відповідно до інформації, опублікованої на офіційному сайті Київської міської ради, згідно проекту рішення Київської міської ради «Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель на АДРЕСА_2 (781129414)» за номером реєстрації - 3470, пропонується передати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2208 га (кадастровий номер :91:064:0085), що в разі вчинення дій щодо розпорядження даною земельною ділянкою матиме своїм наслідком те, що останній окрім унеможливлення використання вищевказаного майна, також буде позбавлений можливості використовувати інше належне йому майно, а саме майданчик з твердим покриттям, облаштований для стоянки автотранспорту Інституту мікроприладів НАН України по вул. Північно-Сирецькій, 3, який є державною власністю.

Так, позивачем зазначено, що оскільки земельна ділянка розташована в межах майна, що перебуває у власності держави (майданчик з твердим покриттям) та центральної прохідної, то саме Інститут мікроприладів НАН України має усі підстави розраховувати на законний перебіг подій, що є правомірними очікуваннями щодо оформлення права користування земельної ділянки зазначеним майном, натомість внаслідок сформованої земельної ділянки, Інститут не лише не зможе в подальшому використовувати належне майно, а й буде позбавлений можливості оформити право користування вказаною земельною ділянкою під належним йому майном, оскільки в такому випадку земельна ділянка Інституту буде перетинатися із земельною ділянкою з кадастровим номером :91:064:0085.

Крім того, у своїй позовній заяві, Інститут мікроприладів НАН України, зазначив, що при здійснені реєстрації державним кадастровим реєстратором не враховано, що в порушення положень ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та п. 2.8, п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, Інститут не було повідомлено про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж Земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Враховуючи наведені обставини позивач вказує, що державна реєстрація в Державному земельному кадастрі вказаної земельної ділянки та внесення записів про проведену державну реєстрацію речових прав на неї є незаконними.

Однак, заперечуючи проти позову, відповідачем-1 - Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, у своєму відзиві зазначається про те, що позивачем в порушення вимог статей 73, 74, 80, 91 Господарського процесуального кодексу України не надано до суду жодного доказу та не доведено того, що технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель ОСОБА_1 на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085 і станом на даний час, у розумінні статті 186-1 Земельного кодексу України, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, відповідачем-1 зазначено про те, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085, за адресою: АДРЕСА_2, була здійснена з дотриманням норм чинного законодавства та державний кадастровий реєстратор Головного управління Держгеокадастру у м. Києві під час здійснення державної реєстрації вказаної ділянки діяв у спосіб, межах та у відповідності до вимог чинного законодавства України, своїми діями не порушував прав та інтересів Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, оскільки на момент державної реєстрації спірної земельної ділянки, інші зареєстровані та оформлені у власність земельні ділянки, розташовані в межах даної земельної ділянки, у відповідності до вимог чинного законодавства, у Державному земельному кадастрі були відсутні.

При цьому, відповідач-1 також вказав на, що повноваження Державних кадастрових реєстраторів територіальних органів Держгеокадастру стосовно внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельні ділянки є дискреційними, у зв`язку із чим суд не може перебирати на себе повноваження державного кадастрового реєстратора.

Заперечуючи проти позову, відповідачем-2 - Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у своєму відзиві зазначається про те, що спірна земельна ділянка була сформована та зареєстрована відповідно до вимог чинного законодавства, та доводами позивача, викладеними у його позовній заяві, вказане не спростовується.

Відповідач-3 - Київська міська рада, у своєму відзиві також заперечила проти поданого позову, вказала на те, що державний реєстратор здійснив реєстрацію спірної земельної ділянки у законному порядку, та позивачем не додано належних та допустимих доказів щодо права власності чи права користування в розрізі норм чинного законодавства на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши надані в судових засіданнях пояснення, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Щодо вимог позивача про визнання незаконною державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :91:064:0085, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України закріплює, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Частиною 2 ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 Цивільного кодексу України).

Так, положеннями ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування;

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами п.п. а), б), в) ч. 1 ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить: розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо.

За змістом ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до вказаного Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу та здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

З огляду на зазначені вище норми, право розпорядження земельними ділянками комунальної власності в межах території м. Києва належить до повноважень Київської міської ради.

Водночас, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Так, статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, здійснення державної реєстрації прав на земельну ділянку регламентовано Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015.

При цьому, суд звертає увагу на те, що здійснити державну реєстрацію речових прав можна лише на сформовану земельну ділянку, яка є об`єктом цивільних прав, після державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Згідно з положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав та передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок може здійснюватися, зокрема, шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом, та за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі та вважаються сформованими з моменту присвоєння їм кадастрового номера.

Так, за визначенням, наданим ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»:

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: - кадастровий номер; - місце розташування; - опис меж; - площа; - міри ліній по периметру; -координати поворотних точок меж; - дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; - дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; - відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; - цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); - склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; - відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; - відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; - нормативна грошова оцінка; - інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

За змістом статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Так, за змістом вимог частини 13 статті 186 Земельного кодексу України, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації. У разі проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується також сільською, селищною, міською радою (крім випадків проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення земель державної власності).

У разі якщо на підставі матеріалів інвентаризації здійснюються формування земельних ділянок за рахунок земель державної та комунальної власності, визначення їх угідь, а також віднесення таких земельних ділянок до певних категорій, технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель (крім технічної документації, за якою проводиться інвентаризація масиву земель сільськогосподарського призначення) погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до змісту статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державній державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Так, як було встановлено судом, рішенням № 958/1822 від 10.09.2015 «Про інвентаризацію земель міста Києва» Київська міська рада вирішила провести інвентаризацію земель та надала дозвіл на замовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, зокрема землекористувачам земельних ділянок, щодо земельних ділянок, які перебувають у їх фактичному користуванні.

Також, як вбачається з наданих сторонами матеріалів справи, громадянка Турецької республіки ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі «літ. А9/1», площею 1044,8 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 2002 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно з рішенням Київської міської ради № 958/1822 від 10.09.2015, та з метою оформлення відповідного права оренди земельної ділянки, на якій знаходиться таке майно, ОСОБА_1 було замовлено, а ФОП Сингаївським О. М. розроблено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, площею 0,2208 га на АДРЕСА_2, для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.

Рішенням Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 5656/0/012/19-19 від 03.06.2019 було надано позитивний висновок про погодження технічної документації із землеустрою.

Також, ОСОБА_1 було надано висновок до технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Головного управління Держгеокадастру у м. Києві № 97-26-0.31-1365/35-19 від 07.06.2019, яким було погоджено відповідну технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель, яку було розроблено на замовлення ОСОБА_1.

На підставі розробленої, на замовлення ОСОБА_1, технічної документації із землеустрою державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у м. Києві було внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером :91:064:0085, площею 0,2208 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, цільове призначенням: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, після чого здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 подано заяву про передачу вказаної земельної ділянки в оренду, за результатами розгляду якої Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано пояснювальну записку до проекту рішення Київської міської ради «Про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель на АДРЕСА_2» та проект рішення.

З вказаного слідує, що при реєстрації спірної земельної ділянки, державному кадастровому реєстратору було надано усі відповідні документи, а тому у останнього відповідно до передбаченої процедури, після здійснення їх перевірки, були відсутні підстави для відмови в реєстрації такої ділянки.

При цьому, посилання позивача на те, що при здійснені реєстрації державним кадастровим реєстратором не враховано, що в порушення положень ч. 2 ст. 198 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій» та п. 2.8, п. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010, Інститут не було повідомлено про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж Земельної ділянки в натурі (на місцевості), суд не приймає до уваги, так як відповідно до наданих сторонами матеріалів, не можливо встановити, що останній, в розумінні ст. 198 Земельного кодексу України є суміжним власником чи землекористувачем.

Посилання позивача на приписи ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України, якими закріплений принцип єдності юридичної долі орендованої земельної ділянки й розташованих на ній об`єктів нерухомості, не беруться судом до уваги, оскільки позивачем не доведено факт використання належного йому на праві власності, користування нерухомого майна, яке розташоване на даній земельній ділянці.

Зокрема, з матеріалів справи, та наданих позивачем доказів не вбачається факт наявності будь-яких об`єктів нерухомості, які перебувають у власності, користуванні Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, та знаходяться на спірній земельній ділянці.

Натомість, як вбачається із копії витягу з технічного паспорту щодо приміщень прохідної та підвальних приміщень Інституту мікроприладів НАН України, який надано позивачем, доступ до вказаних об`єктів, які належить йому на праві оперативного управління, здійснюється поміж приміщення, що належить на праві власності ОСОБА_1 та сформованої спірної земельної ділянки.

Позивачем також не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту реєстрації за ним іншого нерухомого майна, зокрема майданчику з твердим покриттям, облаштованим для стоянки автотранспорту, розташованого в межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085, за адресою: АДРЕСА_2.

В рамках даної справи за клопотанням позивача була призначена та проведена судова земельно-технічна експертиза та Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано суду відповідний висновок експерта № 10675/20-41 від 23.10.2020.

За результатом проведення такої експертизи судовий експерт у відповідному висновку зазначив наступне: «Контури приміщень на об`єктів нерухомого майна за адресою: вул. Північно-Сирецька, 3 м. Київ, які належать на праві оперативного управління Державному підприємству «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України на земельну ділянку по вул. Північно-Сирецька, 1-3, площею 0,2208 га кадастровий номер :91:064:0085, сформовану кадастровим реєстратором на підставі технічної документації із землеустрою, що стала підставою для реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :91:064:0085 в Державному земельному кадастрі не накладаються».

В той же час, судом не береться до уваги висновок експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1-22/12 від 22.12.2020, який було долучено позивачем до матеріалів справи разом із заявою про зміну предмету позову від 12.01.2021, оскільки така заява була залишена судом без розгляду, а вказаний висновок експерта, як доказ, був поданий поза межами строку на подання доказів.

Суд, також враховує висновки Окружного адміністративного суду міста Києва, викладені у своєму рішенні від 29.12.2017 (що було залишено без змін постановою Верховного Суду від 21.08.2018) у справі № 826/5327/17, за позовом ТОВ «АТА», громадянки Турецької республіки ОСОБА_1 до Київської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Олійника Богдана Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними дій та скасування державної реєстрації, відповідно до яких суд зазначив: «Щодо порушеного права позивача та доводів відповідача-1 і третьої особи-1 про передчасність позовних вимог суд зазначає, що оскаржуваними рішеннями зачіпаються права та законні інтереси позивачів, а саме: ТОВ «АТА», як орендаря нерухомого майна, та громадянки Туреччини ОСОБА_1 , як власниці нерухомого майна, які щоденно використовують прилеглу до приміщення земельну ділянку для під`їзду (у т. ч. вантажним транспортом), проходу, парковки автотранспорту, та для доступу до нежитлових приміщень, що належать їм на праві власності (оренди), а також у подальшому останніми планується вчинення дій щодо оформлення речового права на земельну ділянки задля створення умов для безпечної та надійної експлуатації власних приміщень».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що державна реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :91:064:0085, місце розташування: АДРЕСА_2, цільове призначення: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, площа земельної ділянки: 0,2208 га проведену 11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, здійснена згідно вимог законодавства України, у передбачений законом порядок, та позивачем, будь-якими достовірними та належними доказами не доведено наявність підстав для скасування такої реєстрації.

Так, статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо вимоги позивача про скасування запису № 3293073 про проведену державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48360956 від 22.08.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :91:064:0085, проведену 11.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві, то суд зазначає, що вона є похідною від вимоги про скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки за кадастровим номером :91:064:0085, а тому з огляду на вищевикладене, підстави для задоволення цієї вимоги також відсутні.

При цьому, суд також зазначає, що обов`язковою передумовою звернення з позовом до суду є порушення законних прав або інтересів позивача.

Так, стаття 55 Конституції України наділяє кожну особу правом захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань (частина шоста наведеної статті Конституції України).

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Однак, звертаючись до суду з даним позовом, позивач не довів, яким саме чином відповідачами порушено його права, не навів обставин, які б свідчили про перешкоджання збоку відповідачів в оформленні його права на оренду земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача, тощо.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач порушення його прав або охоронюваних законом інтересів з боку відповідачів не довів, тому правове підґрунтя для захисту його прав та інтересів відсутнє, що є самостійною підставою для відмови у задоволені вищевказаної позовної вимоги.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів» НТК «Інститут монокристалів» Національної академії наук України в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 19.04.2021 (після виходу судді з лікарняного).

Суддя В.В.Сівакова