ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021м. ДніпроСправа № 904/213/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Контрансис", м. Павлоград, Дніпропетровька область

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 645 795,74 грн

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "Контрансис", м. Павлоград, Дніпропетровька область

про стягнення 58 197,27 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Волювач М.В.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Денисенко Т.М. посв. № 0160 від 31.10.14 адвокат

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "Контрансис" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1 645 795,41 грн, з яких: 1 501 605,90 грн - основний борг, 75 080,30 грн - пеня, 27 829,60 грн - 3% річних, 41 279,61 - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.02.2021.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 відкладено підготовче засідання на 03.03.2021.

10.02.2021 Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Приватного акціонерного товариства "Контрансис" та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 58 197,27 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2021 прийнято зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" для спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.

24.02.2021 представник відповідача за зустрічним позовом подав відзив на зустрічний позов та заяву про застосування строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом.

02.03.2021 представник позивача за зустрічним позовом подав відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.03.2021.

У судовому засіданні 24.03.2021 було розглянуто справу по суті: заслухано виступ позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2021 відкладено судове засідання на 07.04.2021 для проведення судових дебатів.

У судове засідання 07.04.2021 представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) не з`явився.

У судовому засіданні 07.04.2021 продовжено розгляд справи по суті. Під час судових дебатів позивач просив первісний позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у позові, а зустрічний позов просив залишити без задоволення.

У судовому засіданні 07.04.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача (за первісним позовом)

Позивач (за первісним позовом) вказує на неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) умов договору поставки № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018. Так, відповідач (за первісним позовом) лише частково оплатив поставлений товар, у зв`язку з чим заборгованість становить 1 645 795,41 грн.

Позивачем (за первісним позовом) за неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) договору поставки нараховано пеню у розмірі 75 080,30 грн, 3% річних у розмірі 27 829,60 грн, інфляційні втрати у розмірі 41 279,61 грн.

Позивач (за первісним позовом) ґрунтує свої вимоги на статтях 509, 526, 527, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача (за первісним позовом)

Відповідач (за первісним позовом) не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Позиція позивача (за зустрічним позовом), викладена у зустрічному позові

Позивач (за зустрічним позовом) вказує на неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) умов договору поставки № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018 в частині своєчасної поставки товару.

Позивачем (за зустрічним позовом) за неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) договору нараховано пеню у розмірі 58 197,27 грн.

Позивач (за зустрічним позовом) ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 546, 548, 549, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача (за зустрічним позовом), викладена у відзиві на зустрічний позов

Відповідач (за зустрічним позовом) зазначає, що відповідно до пункту 6.1 договору, у разі не поставки або прострочення поставки продукції постачальник за письмовою вимогою покупця виплачує покупцю неустойку. Тобто, право покупця на стягнення пені за порушення строку поставки продукції виникає з моменту пред`явлення відповідної вимоги та подання позивачем (за зустрічним позовом) до суду зустрічного позову не може розглядатися як вимога, яка передбачена договором.

Також, відповідач (за зустрічним позов) зазначає, що позивачем (за зустрічним позовом) пропущено спеціальний строк позовної давності, передбачений частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

17.05.2018 між Приватним акціонерним товариством "Макіївський завод "Лазер", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Контрансис" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (покупець) було укладено договір поставки № 6608/ПУ-УМТС-Т (арк.с29).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, та строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами у цьому договорі та специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 1.2 договору, покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставки продукції здійснюються партіями в асортименті, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Сторонами підписано специфікацію від 10.09.2019 (арк.с.38), в якій сторони дійшли згоди щодо найменування, кількості, ціни та умов поставки товару. Специфікацією передбачено, що строк поставки товару - до 30.01.2020.

На виконання умов договору позивач (за первісним позовом) передав, а відповідач (за первісним позовом) прийняв у власність товар на загальну суму 2 260 482,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № РН-0000015 від 10.02.2020 на суму 968 778,00 грн та № РН-0000022 від 10.04.2020 на суму 1 291 704,00 грн (арк.с.41-42).

Згідно пункту 5.3 договору з метою контролю виконання договірних зобов`язань за цим договором, а саме: правильного оформлення первинних і платіжних документів, сторони зобов`язуються вказувати в них номер і дату цього договору.

Відповідно до пункту 5.4 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 03.09.2018 (арк.с.36) розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції.

Відповідачем (за первісним позовом) частково оплачено поставлений товар на суму 920 339,10 грн (арк.с.43-44), що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 1654304 від 30.07.2020 на суму 322 926,00 грн з призначенням платежу: оплата за договором № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018 (накладна № РН-0000015 від 10.02.2020);

- № 1653791 від 30.07.2020 на суму 597 413,10 грн з призначенням платежу: оплата за договором № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018 (накладна № РН-0000015 від 10.02.2020).

15.09.2020 позивачем (за первісним позовом) було направлено на адресу відповідача (за первісним позовом) претензію (арк.с.45), в якій просить оплатити заборгованість у розмірі 1 501 605,90 грн. Позивач (за первісним позовом) повідомив, що 30.07.2020 покупцем здійснено оплату продукції за договором на суму 920 339,10 грн, з яких: 161 463,00 грн було зараховано в рахунок оплати заборгованості за попередніми поставками, та 758 876,10 грн - в рахунок часткової оплати продукції за видатковою накладною № РН-0000015 від 10.02.2020

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу за первісним позовом

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 5.4 договору, строк оплати поставленого за видатковою накладною № РН-0000015 від 10.02.2020 є таким, що настав 18.05.2020 (з врахуванням того, що вихідний 09.05.2020 (субота) перенесено на понеділок 11.05.2020) та за видатковою накладною № РН-0000022 від 10.04.2020 - 16.07.2020.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суд не погоджується з позицією позивача щодо зарахування платежів у сумі 161 463,00 грн в рахунок заборгованості за попередніми поставками, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем (за первісним позовом) було поставлено відповідачу (за первісним позовом) товар на загальну суму 2 260 482,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000015 від 10.02.2020 на суму 968 778,00 грн та № РН-0000022 від 10.04.2020 на суму 1 291 704,00 грн.

Відповідачем (за первісним позовом) частково оплачено поставлений товар на суму 920 339,10 грн (арк.с.43-44), що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 1654304 від 30.07.2020 на суму 322 926,00 грн з призначенням платежу: оплата за договором № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018 (накладна № РН-0000015 від 10.02.2020);

- № 1653791 від 30.07.2020 на суму 597 413,10 грн з призначенням платежу: оплата за договором № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018 (накладна № РН-0000015 від 10.02.2020).

Тобто, відповідачем (за первісним позовом) було оплачено поставлений товар частково за накладною № РН-0000015 від 10.02.2020.

Відтак, заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) за видатковими накладними № 1654304 від 30.07.2020, № 1653791 від 30.07.2020, які є предметом цього спору становить 1 340 142,90 грн.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у розмірі 1 340 142,90 від представників сторін не надійшло.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача (за первісним позовом) підлягають задоволенню частково у сумі 1 340 142,90 грн.

Щодо суми пені за первісним позовом

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 6.8 договору, у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець, за письмовою вимогою постачальника, сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості несвоєчасно оплаченої продукції.

Згідно пункту 6.12 договору, строк нарахування штрафних санкцій за договором не обмежується 6 місяцями з моменту (дати), коли зобов`язання мало бути виконане за договором, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов`язання.

Відтак, сторони дійшли згоди, що нарахування пені не обмежується 6 місячним строком.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем (за первісним позовом) останньому нараховано пеню у розмірі 114 401,04 грн за період з 16.05.2020 по 11.01.2021.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача (за первісним позовом) щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є неправильним, оскільки позивачем (за первісним позовом) невірно визначено суму основного боргу та період нарахування пені, а саме позивачем (за первісним позовом) нараховано пеню на суму 1 501 605,90 грн з 16.05.2020, тоді як судом встановлено, що заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) за видатковими накладними № 1654304 від 30.07.2020, № 1653791 від 30.07.2020, які є предметом цього спору становить 1 340 142,90 грн та строк оплати є таким, що настав 18.05.2020, відповідно прострочка починається з 19.05.2020.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 102 994,40 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат за первісним позовом

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач (за первісним позовом) заявив вимогу про стягнення з відповідача (за первісним позовом) 3% річних у розмірі 27 829,60 грн за період з 16.05.2020 по 11.01.2021.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних, зазначає, що він є неправильним, оскільки позивачем (за первісним позовом) невірно визначено суму основного боргу та період нарахування 3% річних, а саме позивачем (за первісним позовом) нараховано 3% річних на суму 1 501 605,90 грн з 16.05.2020, тоді як судом встановлено, що заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) за видатковими накладними № 1654304 від 30.07.2020, № 1653791 від 30.07.2020, які є предметом цього спору становить 1 340 142,90 грн та строк оплати є таким, що настав 18.05.2020, відповідно прострочка починається з 19.05.2020.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 25 323,89 грн.

Також, позивач (за первісним позовом) заявив вимогу про стягнення з відповідача (за первісним позовом) інфляційних втрат у розмірі 41 279,61 грн за період червень - листопад 2020.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зазначає, що він є неправильним, оскільки позивачем (за первісним позовом) невірно визначено суму основного боргу, а саме позивачем (за первісним позовом) нараховано інфляційні втарати на суму 1 501 605,90 грн, тоді як судом встановлено, що заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) за видатковими накладними № 1654304 від 30.07.2020, № 1653791 від 30.07.2020, які є предметом цього спору становить 1 340 142,90 грн.

Здійснивши перерахунок, судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає задоволенню становить 23 257,28 грн.

Щодо вимог за зустрічним позовом

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем (за зустрічним позовом) неналежно виконані умови договору поставки № 6608-ПУ-УМТС-Т від 17.05.2018, у зв`язку з чим, позивачем (за зустрічним позовом) нараховано пеню у розмірі 58 197,27 грн.

Позивач (за зустрічним позовом) вказує на те, що відповідачем (за зустрічним позовом) було поставлено товар із прострочкою.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що поставки продукції здійснюється партіями в асортименті, за цінами, з якісними характеристиками і в терміни, узгоджені сторонами в специфікаціях до цього договору.

Сторони підписано специфікацію від 10.09.2019 (арк.с.38), в якій сторони дійшли згоди щодо найменування, кількості, ціни та умов поставки товару. Специфікацією передбачено, що строк поставки товару - до 30.01.2020.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось, відповідач (за зустрічним позовом) передав, а позивач (за зустрічним позовом) прийняв у власність товар на загальну суму 2 260 482,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № РН-0000015 від 10.02.2020 на суму 968 778,00 грн та № РН-0000022 від 10.04.2020 на суму 1 291 704,00 грн (арк.с.41-42).

Тобто, відповідачем (за зустрічним позовом) було поставлено товар із прострочкою.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 6.2 договору, у випадку не поставки продукції або поставки продукції із порушенням строку, передбаченого договором або відповідною специфікацією, постачальник за письмовою вимогою покупця, сплачує покупцю неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення оплати від вартості несвоєчасно оплаченої продукції, проте не більше 5% вартості такої продукції.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем (за зустрічним позовом) своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем (за зустрічним позовом) останньому нараховано пеню у розмірі 58 197,27 грн за період з 31.01.2020 по 09.04.2020, а саме:

- за видатковою накладною № РН-0000015 від 10.02.2020 - за період з 31.01.2020 по 09.02.2020 у сумі 13 587,60 грн;

- за видатковою накладною № РН-0000022 від 10.04.2020 - за період з 10.02.2020 по 09.04.2020.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення поставки товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача (за зустрічним позовом) щодо стягнення пені.

Водночас, відповідачем (за зустрічним позовом) було подано клопотання про застосування строку спеціальної позовної давності до вимог до зустрічним позовом.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік астосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що прострочення поставки товару відбулось з 31.01.2020, відповідно позивач (за зустрічним позов) знав про порушення свого права з 31.01.2020. Натомість, позивач (за зустрічним позовом) звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення пені лише 10.02.2021.

Відтак, позивачем (за зустрічним позовом) пропущено спеціальний строк позовної давності, тому вимоги позивача (за зустрічним позовом) у розмірі 58 197,27 грн не підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір за первісним позовом у розмірі 22 375,78 грн слід покласти на відповідача (за первісним позовом). Судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 2 270,00 грн залишити за позивачем (за зустрічним позовом).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) на користь Приватного акціонерного товариства "Контрансис" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 96, корп. 1, кв. 42; ідентифікаційний код 14310684) основний борг у розмірі 1 340 142,90 грн, пеню у розмірі 102 994,40 грн, 3% річних у розмірі 25 323,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 23 257,28 грн та судовий збір у розмірі 22 375,78 грн.

В іншій частині первісного позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код 00178353) до Приватного акціонерного товариства "Контрансис" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 96, корп. 1, кв. 42; ідентифікаційний код 14310684) про стягнення пені у розмірі 58 197,27 грн - відмовити.

Судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 2 270,00 грн залишити за позивачем (за зустрічним позовом).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 19.04.2021

Суддя Я.С. Золотарьова