номер провадження справи 34/64/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2021 Справа № 908/1059/21

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянувши заяву від 15.04.2021 (вх. № 72/08-11/21 від 19.04.2021) Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» про забезпечення позову у справі № 908/1059/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Азовкабель», ідентифікаційний код юридичної особи 31600918 (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, буд. 2-І)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кабельно-провідникова продукція Азовкабель», ідентифікаційний код юридичної особи 41784404 (71122, Запорізька область, м. Бердянськ, Військове містечко, буд. 14, кв. 27)

про визнання правочину недійсним.

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Азовкабель» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом від 15.04.2021 (вх. № 1126/08-07/21 від 19.04.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кабельно-провідникова продукція Азовкабель» про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу (номер невідомий) від 21.02.2020, за яким позивачем на користь відповідача було продано транспортний засіб марки «ПАЗ» модель: « 3205-110», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузову: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер на час продажу: НОМЕР_2 (поточний: НОМЕР_3 ).

Позов заявлено на підставі ч.ч. 1-3 ст. 92, ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215, ч.1 ст. 232, ст. 237 Цивільного кодексу України і обґрунтовано посиланням на укладення оскаржуваного договору всупереч дійсним інтересам та волевиявленню позивача, як юридичної особи та спричиненням йому шкоди.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2021 справу № 908/1059/21 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.04.2021 у справі № 908/1059/21 позовна заява прийнята судом до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову у даній справі, яка також була визначена для розгляду раніше визначеному у справі судді Науменку А.О.

У заяві про забезпечення позову заявник просить суд накласти арешт на транспортний засіб марки «ПАЗ» модель: « 3205-110», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузову: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер: НОМЕР_3 .

Заяву про забезпечення позову подано на підставі ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України. Підписано генеральним директором позивача -Новосаденко С.І. За подання заяви сплачено судовий збір. З метою виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заявник запропонував застосувати зустрічне забезпечення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

Розглянувши зазначену заяву про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Звертаючись з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається на подання позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кабельно-провідникова продукція Азовкабель» про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу (номер невідомий) від 21.02.2020, за яким позивачем на користь відповідача було продано транспортний засіб марки «ПАЗ» модель: « 3205-110», 2006 року випуску, білого кольору, номер кузову: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер на час продажу: НОМЕР_2 (поточний: АР3472НІ) та зміст листа відповідача № 35 від 29.03.2021, згідно з яким, існує реальна загроза його подальшого відчуження відповідачем.

Будь-яких інших обґрунтувань і доказів заява про забезпечення позову не містить.

Згідно із змістом позовної заяви та доданими до неї документами, відповідачем було передано оскаржуваний транспортний засіб за договором № 1-ТЗ найму (оренди) транспортних засобів від 21.02.2020 в оренду позивачеві.

Транспортний засіб ПАЗ 3205-110, Х1М3205А150002302, державний номер НОМЕР_3 входить до переліку транспортних засобів, які передаються за договором оренди, підписаного між сторонами у даній справі.

Згідно з актом прийому-передачі транспортних засобів, які передаються за договором оренди, наймодавець (відповідач у даній справі) передав, а наймач (позивач у даній справі) прийняв транспортні засобі, згідно вищевказаного переліку.

Відповідно до листа вих. № 35 від 29.03.2021 «щодо припинення взаємовідносин за договорами оренди», відповідач повідомляє позивача про закінчення строку договору оренди транспортних засобів і необхідність їх передачі відповідачеві.

Вищевказані, надані позивачем докази, у т.ч. лист вих. № 35 від 29.03.2021, на який заявник посилається у заяві як на підставу для забезпечення позову, вказують на відсутність у відповідача відповідного транспортного засобу.

Позивач, в свою чергу, згідно із заявою, просить суд застосувати захід забезпечення позову, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Однак, доказів в підтвердження знаходження спірного майна у відповідача чи в інших осіб не надає. Як і відсутні докази імовірності неможливості або ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушеного права, в разі невжиття таких заходів. Обставини передачі спірного транспортного засобу для потреб ЗСУ документально не підтверджено. Сам зміст листа відповідача, на який посилається позивач у заяві, носить суперечливий характер, оскільки ТОВ «КПП Азовкабель» зазначає про передачу ЗСУ спірного транспортного засобу і в той же час вимагає від ПрАТ «Азовкабель» повернути транспортний засіб з оренди.

За таких обставин, у зв`язку з ненаданням позивачем належного документального обґрунтування заяви, у господарського суду відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви від 15.04.2021 (вх. № 72/08-11/21 від 19.04.2021) Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» про забезпечення позову у справі № 908/1059/21.

Примірники даної ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.04.2021 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом десяти днів. Ухвалу підписано 21.04.2021.

Суддя А.О. Науменко