ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/440/21

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу в підготовчому засіданні за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вул.Одарія, б.1, Одеса, Одеська область, 65003) до відповідача: Комунальне некомерційне підприємство "ЛЮБАШІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ" Любашівської районної ради в Одеській області (вул.Софіївська, буд. 47, Любашівка, Любашівський район, Одеська область, 66502) про стягнення 268098,87 грн.;

за участю представників:

від позивача:Т.В. Олейнічук - довіреність

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "ЛЮБАШІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ" Любашівської районної ради в Одеській області, в якому просить господарський суд: про стягнення 268098,87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору на постачання природного газу №014003(2020)-Т від 04.11.2020р. та договору на постачання природного газу №014003(2020)-ТБ від 15.12.2020р..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/440/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

30.03.2021року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Крім того, відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні 12.04.2021року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

04.11.2020р. ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» (далі - Позивач. Постачальник) та Комунальне некомерційне підприємство "Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Любашівської селищної ради (далі Споживач. Відповідач) укладено договір №014003(2020)-Т на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій)(далі - Договір). 30.11.2020р. до зазначеного Договору укладена додаткова угода № 1.

На виконання умов Договору. ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» поставило в пункти споживання КНП " Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Любашівської селищної ради природний газ па загальну суму 170 774,20грн., а саме: у листопаді 2020р. на 157 620.66грн.: у грудні 2021 року на 13 158.54грн.

КНП ''Любашівська БЛІЛЛ" Любашівської селищної ради 24.12.2020р. сплатила ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОС ГАЧАНПЯ» 157 620.66грн. Отже, заборгованість КНП "''Любашівська БЛІЛЛ " Любашівської селищної ради_за Договором 014003(2020)-Т від 04.11.2020р. складає 13 158,54грн.

15.12.2020р. ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОС ГАЧАНПЯ» та Комунальне некомерційие підприємство "Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Любашівської селищної ради укладено договір № 014003(2020)-ТБ на постачання природного галу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій)(далі - .Договір).

На виконання умов Договору ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у грудні 2020р. поставило в пункти споживання КНП "Любашівська БЛІЛ" Любашівської селищної ради природний газ на загальну суму 170 779,20грн.

КНП "Любашівська БЛІЛ" Любашівської селищної ради не сплатила ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» за отримані послуги. Отже, заборгованість КНП "Любашівська БЛІЛ" Любашівської селищної ради за договором № 014003(2020)-ТБ від 15.12.2020р. складає 170 779,20грн.

Крім того КНП "Любашівська БЛІЛ" Любашівської селищної ради у грудні 2020р. спожила природний газ на суму 77 028,06грн.. поза межами дії Договорів № 014003(2020)- Т від 04.11,2020р. та № 014003(2020)-ТБ від 15.12.2020р.:

Станом на 11.02.2021р. за КНП "Любашівська БЛІЛ" Любашівської селищної ради обліковується заборгованість за поставлені у грудні 2020р. природного газу на загальну суму 260 965,80грн.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті Товару не виконав.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу" від 9 квітня 2015 року 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем прийняті на себе за договором зобов`язання щодо постачання відповідачу природного газу були виконанні у повному обсязі. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплата вартості спожитого природного газу у повному обсязі здійснена не була, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед позивачем в розмірі 260965,80 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, що має наслідком задоволення позовних вимог ТОВ „Одесагаз-постачання" у названій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, поставленого на виконання умов договору, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано на суму основної заборгованості 3% річних у сумі 664,66 грн. та індекс інфляції у сумі 3809грн.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у зв`язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" про стягнення із відповідача 3% річних у сумі 664,66 грн. та індекс інфляції у сумі 3809грн. підлягають задоволенню.

З посиланням на умови п. 7.2.1 договорів, позивачем було нараховано відповідачеві пеню у розмірі 2658,63 грн. за порушення строків внесення платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про його правильність, у зв`язку з чим, позовні вимоги ТОВ „Одесагаз-постачання" в частині стягнення пені у загальному розмірі 2658,63 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього кодексу.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви (вх. 8644/21 від 30.03.2021р.) відповідач визнав позов в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, враховуючи задоволення судом позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у сумі 2010,74грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Крім того, судові витрати з правничої допомоги адвоката покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 130, 185,,191, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" до Комунального некомерційного підприємства "ЛЮБАШІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ" Любашівської районної ради в Одеській області про стягнення 268098,87 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "ЛЮБАШІВСЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ" Любашівської районної ради в Одеській області (вул.Софіївська, буд. 47, Любашівка, Любашівський район, Одеська область, 66502, код 01998822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (вул.Одарія, б.1, Одеса, Одеська область, 65003, ) основний борг в розмірі 260 965,80грн., пеню в розмірі 2658,63грн., 3% річних у розмірі 664,66 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 3809,78грн., 2010,74грн. судового збору та 6000грн. витрати на правничу допомогу.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 22 квітня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов