УХВАЛА

м. Київ

22.04.2021Справа № 910/17578/20

Суддя Демидов В.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» (вул. Петрицького Анатолія, буд. 21, м. Київ, 03115) про захист прав,

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява та передана судді Алєєвій І.В. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 позовну заяву повернуто заявнику.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 про повернення позовної заяви скасовано, справу № 910/17578/20 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

28.01.2021 на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/176/21 передано судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено заяву про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2, п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою господарського суду міста Києва 02.02.2021 заяву позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав - задоволено. Звільнен гр. ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 8408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн 00 коп за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» (вул. Петрицького Анатолія, буд. 21, м. Київ, 03115) про захист прав, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.02.21.

Ухвалою господарського суду міста Києва 07.04.2021 позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Петрицького 21" захист прав - залишено без розгляду.

12.04.2021 до суду надійшло клопотання від відповідача про стягнення витрат на професійна правничу допомогу у справі № 910/17578/20 у розмірі 1000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2021 ухвалено розгляд заяви здійснювати без участі сторін.

16.04.2021 від позивача надійшло заперечення про відшкодування судових витрат в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

12.04.2021 до суду надійшло клопотання від відповідача про розподіл судових витрат понесених Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» у зв`язку із розглядом справи №910/17578/20 в сумі 1000,00 грн. в якому відповідач просить стягнути з позивача відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. На підтвердження розміру понесених судових витрат представником відповідача надано суду договір №06-21/Д про надання правової допомоги від 29.01.2021, додаткову угоду № 1 від 29.01.2021 до договору №06-21/Д, незаповнений, проте підписаний сторонами акт наданих послуг б/н та б/д до договору №06-21/Д, зведений акт незаповнений, проте підписаний сторонами б/н та б/д до договору №06-21/Д, додаткова угода №2 про зміну банківських реквізитів адвоката від 01.03.2021, копію платіжного доручення на загальну суму 12 000,00 грн, акт № 4 наданих послуг за березень 2021 року від 31.03.2021 до договору про надання правової допомоги №06-21/Д від 29.01.2021

Так, представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Розпаченко Андрій Сергійович на підставі договору №06-21/Д про надання правової допомоги від 29.01.2021 (надалі - Договір про надання правової допомоги) та ордеру серії АА №1080047 від 09.02.2021.

Із складеного адвокатом Розпаченко Андрієм Сергійовичем акту № 4 наданих послуг за березень 2021 року від 31.03.2021 до договору про надання правової допомоги №06-21/Д від 29.01.2021, вбачається, що останній було надано послугу, а саме: «підготовка та подання до Господарського суду м. Києва клопотання №2021/03/14 від 24.03.2021 про відкладення розгляду справи 910/17578/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача» у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно з ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 цієї ж статті).

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, у ст. 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною. У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

16.04.2021 від позивача надійшло заперечення про відшкодування судових витрат в розмірі 1000,00 грн.

В обгрунтування вищевказаного заперечення позивач зокрема зазначає, що в клопотанні від 12.04.2021 відповідач вимагає стягнути з позивача судові витрати на правничу допомогу адвоката у справі 910/17578/20 в розмірі 1000 грн. «за підготовку та подання до Господарського суду м. Києва клопотання №2021/03/14 від 24.03.2021 про відкладення розгляду справи 910/17578/20». Звертаючи увагу, що згідно висновків Постанови ВСУ від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».

Як вбачається з акту складеного адвокатом Розпаченко Андрієм Сергійовичем № 4 наданих послуг за березень 2021 року від 31.03.2021 до договору про надання правової допомоги №06-21/Д від 29.01.2021, останнім було надано послугу, а саме: «підготовка та подання до Господарського суду м. Києва клопотання №2021/03/14 від 24.03.2021 про відкладення розгляду справи 910/17578/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача» у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до вищевказаного клопотання, представник відповідача просив відкласти судове засідання у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні, а саме у Святошинському районному суді міста Києва, як представник ТОВ «Місто для людей Київ».

Частиною 5 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Аналіз статтей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17).

Як вбачається з розділу V позовної заяви позивачем було здійснено вжиття заходів досудового врегулювання в порядку виконання вимог ст.162 ГПКУ, а саме позивач звертався до Правління ОСББ б.21 (Звернення від 20.09.2019, 9.10.2019, 21.10.2019, 25.10.2019, 27.10.2019, 17.01.2020, 14.03.2020, 4.04.2020 в додатках), але був проігнорований Відповідачем, що стало причиною звернення позивача до суду.

Враховуючи, що заявником не доведено та не підтверджено доказами те, що дії позивача з пред`явлення позову мали на меті протиправну мету порушення прав та інтересів відповідача.

Водночас звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Так, за ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як було зазначено вище, із складеного адвокатом Розпаченко Андрієм Сергійовичем акту № 4 наданих послуг за березень 2021 року від 31.03.2021 до договору про надання правової допомоги №06-21/Д від 29.01.2021, вбачається, що останній було надано послугу, а саме: «підготовка та подання до Господарського суду м. Києва клопотання №2021/03/14 від 24.03.2021 про відкладення розгляду справи 910/17578/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживача» у розмірі 1 000,00 грн.

Враховуючи, що ухвалою суду від 05.03.2021, явку сторін у судове засідання призначене на 25.03.2021 не було визнано обов`язковою, а також враховуючи те, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу на суму 1000, 00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд відмовляє представнику Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» у задоволенні клопотання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень статті 221 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з частин 1, 2 статті 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Відповідно до частини 3 статті 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Частинами 1, 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись ст. ст. 130, 232, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у клопотанні Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про розподіл судових витрат.

2. Постановити у справі додаткову ухвалу.

Додаткова ухвала набирає законної сили 22.04.2021 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя В.О. Демидов