ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 Справа № 904/1444/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна", м. Київ

до Приватного підприємства "Публі Студіо", м. Дніпро

про стягнення 133 588, 29 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Публі Студіо" (далі - Відповідач) про стягнення 133 588,29 грн., з яких 111 553, 02 грн. - основна заборгованість, 5 508, 80 грн. - пеня, 16 526, 47 грн. - 36 % річних.

Заявлені вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №КВ-1535 від 05.11.2015 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 01.03.2021 відкрито провадження у справі № 904/1444/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

В порушенням вимог ухвали суду від 01.03.2021, яка вручена відповідачу 22.03.2021, останній відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" (далі - постачальник, позивач) та Приватним підприємством "Публі Студіо" (далі - покупець, відповідач) укладено договір поставки №КВ-1535 з відстрочкою платежу.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця матеріали для реклами, поліграфії, будівництва, упаковки та аксесуари до них (далі - товар) в асортименті та кількості, відповідно до видаткових накладних, що є невід`ємними частинами договору, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити його.

Пунктом 3.1. договору, визначено, що кількість товару встановлюється у видаткових накладних на поставку кожної окремої партії товару.

Згідно умов пункту 5.1 договору умови поставки товару визначаються згідно видаткових накладних.

Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що поставляється, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником. З цього моменту постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по передачі товару покупцю. Право власності на товар та всі ризики випадкового знищення або пошкодження переходять від постачальника до покупця з моменту передачі товару, згідно видаткової накладної (пункт 5.2. договору).

Ціна та загальна вартість товару, що є предметом договору, встановлюється згідно видаткових накладних на товар (пункт 7.1. договору).

Відповідно до п. 7.2 договору, оплата здійснюється в національній валюті України, гривні, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Сума, що підлягає сплаті в гривнях визначається в залежності від зміни курсу Євро до гривні на Міжбанківському Валютному Ринку на момент закриття товарів у день, попередній дню оплати.

Пунктом 7.4 договору, визначено, що строк оплати кожної окремої партії товару становить 21 календарний день з моменту поставки товару покупцю та підписання видаткової накладної.

Згідно з п. 13.1 договору визначено, що договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Цей договір пролонгується на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за один місяць до закінчення строку дії договору не заявить про його припинення. Така пролонгація може здійснюватись неодноразово (пункт 13.2 договору).

02.09.2016 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору поставки №КВ-1535 від 05.11.15, якою внесено зміни в п.7.4 договору шляхом викладення його в наступній редакції: «строк оплати кожної окремої партії товару становить 30 календарних днів з моменту поставки товару покупцю та підписання видаткової накладної».

На виконання умов договору, позивачем здійснено поставку товару на загальну суму 167 196,65 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними, які підписані відповідачем без заперечень:

- №75679 від 09.09.2020на суму 62 575,92 грн.;

- №76322 від 10.09.2020 на суму 1 110,60 грн.;

- №76321 від 10.09.2020 на суму 20 336,980 грн.;

- №76896 від 11.09.2020 на суму 33 308,11 грн.;

- №107378 від 09.12.2020 на суму 9 425,52 грн.;

- №110360 від 17.12.2020 на суму 3 853,66 грн.;

- №110374 від 17.12.2020 на суму 4 357,76 грн.;

- №110861 від 21.12.2020 на суму 1 352,40 грн.;

- №111603 від 22.12.2020 на суму 2 673,77 грн.;

- №111772 від 22.12.2020 на суму 1 573,20 грн.;

- №112104 від 23.12.2020 на суму 2 743,99 грн.;

- №113253 від 28.12.2020 на суму 1 935,48 грн.;

- №114129 від 30.12.2020 на суму 1 938,96 грн.;

- №114092 від 30.12.2020 на суму 18 990,36 грн.;

- №114276 від 30.12.2020 на суму 1 020,34 грн.;

В порушення взятих на себе зобов`язань, Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на суму 55 643,63 грн. Заборгованість відповідача на час розгляду справи складає суму в розмірі 111 553,02 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості сторонами не надано.

Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.2. договору, сторони визначили, що за несвоєчасну оплату товару, що постачається відповідно до договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасної оплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка нараховується до повної оплати суми боргу та сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

Позивачем здійснено нарахування пені за період прострочення оплати товару з 10.10.2020 по 17.02.2021 (по кожній видатковій накладній окремо з урахуванням часткових оплат), розмір якої, за його розрахунком склав 5 508,80 грн.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунок здійснено не правильно.

Так, під час здійснення розрахунку позивачем не враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 920/200/16, згідно з яким, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення нарахувань пені та відсотків річних.

Враховуючи вищевикладене, судом здійснено перерахунок пені за загальний період прострочення з 10.10.20 по 17.12.21 (з урахуванням часткових оплат) та встановлено, що розмір пені за вказаний період становить суму 4 398,82 грн.

Крім цього, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.4. договору, сторони визначили, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором покупець сплачує постачальнику 36% річних від суми боргу за весь час прострочення.

Позивачем здійснено розрахунок 36% річних за період з 10.10.2020 по 17.02.2021 (по кожній видатковій накладній окремо з урахуванням часткової оплати), розмір яких склав 16 526,47 грн.

Здійснивши перевірку відповідних нарахувань з урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду щодо неврахування дати платежу в період розрахунку, судом встановлено, що за визначений в позові період прострочення (з 10.10.20 по 17.02.21) розмір відсотків річних складає 13 198,21 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення суми 111 553,02 грн. основного боргу, 4 398,82 грн. - пені, 13 198,21 грн. - 36 % річних. В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Публі Студіо" (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 70, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пластікс-Україна" (04201, м. Київ, вул. Полярна, буд. 20-В, ) 111 553,02 грн. основного боргу, 4 398,82 грн. пені, 13 198,21 грн. 36% річних, 2 194,58 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.04.2021

Суддя О.В. Ліпинський