ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 904/1007/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,

представників учасників справи:

позивача за первісним позовом - Приватного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" (далі - ПАТ "КЗВВ", позивач) - Копитова Е.Р. (адвокат),

відповідача за первісним позовом - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач, скаржник) - не з`явився,

розглянув матеріали касаційної скарги АТ " Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 (головуючий - суддя Рудь І.А.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 (головуючий - суддя Мороз В.Ф., судді: Чередко А.Є., Коваль Л.А.)

у справі №904/1007/20

за первісним позовом ПАТ "КЗВВ"

до АТ "Укрзалізниця"

про внесення змін до договору від 08.10.2019 № ПР/В-19683/НЮ

та за зустрічним позовом АТ "Укрзалізниця"

до ПАТ "КЗВВ"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 847 000,00 грн за договором від 08.10.2019 № ПР/В-19683/НЮ.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПАТ "КЗВВ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило зобов`язати АТ "Укрзалізниця" внести зміни до договору № ПР/В-19683/НЮ від 08.10.2019.

1.1.1. Позов мотивовано неможливістю надання позивачем послуг відповідачу у встановлені договором строки.

1.2. АТ "Укрзалізниця" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просило стягнути з ПАТ "КЗВВ" пеню у розмірі 462 000 грн 00 коп. та штраф у розмірі 385 000 грн 00 коп. за прострочення виконання зобов`язань відповідно до договору від 08.10.2019 № ПР/В-19683/НЮ.

1.2.1. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням ПАТ "КЗВВ" строку надання послуг за договором (послуги надані у повному обсязі лише 25.03.2020). АТ "Укрзалізниця" зазначила, що ПАТ "КЗВВ" повідомило про неможливість модернізації верстату у встановлені договором строки через необхідність виробництва нових деталей. Однак необхідність виробництва нових деталей сама по собі не є ні обставиною непереборної сили, ні істотною обставиною, виникнення якої сторони не могли передбачити або виконання якої порушило б співвідношення майнових інтересів сторін. Виконання договору не позбавило ПАТ "КЗВВ" того, на що воно розраховувало при укладенні договору, оскільки у первісному позові не висуваються вимоги про збільшення ціни договору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020, первісний позов ПАТ "КЗВВ" до АТ "Укрзалізниця" про внесення змін до договору від 08.10.2019 № ПР/В-19683/НЮ задоволено повністю. Зобов`язано АТ "Укрзалізниця" внести зміни до договору № ПР/В-19683/НЮ від 08.10.2019 в такій редакції:

- пункт 5.1 "Строк надання послуг з модернізації обладнання - послуги надаються протягом 200 (двісті) календарних днів з моменту отримання Виконавцем рознарядки від Замовника в паперовій формі, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності Замовника до приймання послуг (підтвердженням відправлення Виконавцю є касовий чек та опис поштового відділення). Виконавець зобов`язаний розпочати ремонт обладнання у строк не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання письмової рознарядки Замовника.

Зі сторони Замовника рознарядка підписується з урахуванням вимог Статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами:

директор (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії;

перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії;

заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії, згідно з розподілом обов`язків;

головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії.

Замовник не несе відповідальності та обов`язку оплати за надані послуги за рознарядкою, що підписана іншими особами, ніж тими, що визначені у п.5.1".

- пункт 10.1. "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, а в частині розрахунків до повного виконання обов`язків Сторонами".

Стягнуто з АТ "Укрзалізниця" на користь ПАТ "КЗВВ" 2102 грн витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні зустрічного позову АТ "Укрзалізниця" до ПАТ "КЗВВ" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 847 000 грн 00 коп. за договором від 08.10.2019 №ПР/В-19683/НЮ відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. АТ "Укрзалізниця" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі №904/1007/20, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права, оскільки розглянуто інші підстави позову, зокрема, статті 526, 651, 837, 882 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), аніж ті, на які позивач посилався у позовній заяві, а саме: частину другу статті 652, статті 509, 617, 654, 905 ЦК України, всупереч вимогам частини п`ятої статті 269 ГПК України;

4.2. судами першої та апеляційної інстанції не враховано правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду, а саме: від 08.12.2020 у справі №910/11888/19, від 13.06.2018 у справі №910/17259/17, від 14.08.2018 у справі №910/496/18, від 15.08.2018 у справі №910/21804/17, від 22.05.2019 у справі №904/1782/19, від 05.09.2019 у справі №910/1338/19, від 21.02.2018 у справі №910/14628/17 та від 25.09.2018 у справі №910/2659/18;

4.3. скаржник вважає необхідним відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №912/1188/17, від 06.02.2019 у справі №922/587/18, від 21.01.2019 у справі №902/794/17, а саме щодо самостійного застосовування судами правових підстав, які не були підставою позовних вимог, так як порушується принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача так і відповідача.

5. Позиція інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "КЗВВ" заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. 08.10.2019 АТ "Укрзалізниця" (замовник) та ПАТ "КЗВВ" (виконавець) укладено договір № ПР/В-19683/НЮ згідно з повідомленням про намір укласти договір за процедурою закупівлі відкриті торги №ЦБД UA UA-2019-07-08-000457-а (далі - договір).

6.2. Відповідно до пункту 1.1. договору виконавець власними силами, з використанням власного обладнання та нових матеріалів, які не були у використанні, виконує послуги з модернізації колісотокарного верстату (далі -модернізація) UBВ 112, зав. №10-1275, інв. № 208, 1988 року побудови, (далі - обладнання) у кількості 1 (одна) одиниця, згідно з Переліком послуг з модернізації колісотокарного верстату UВВ - 112 (Додаток № 2 до договору) та надає гарантію на модернізоване обладнання, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги з модернізації й оплатити їх.

6.3. За умовами пункту 2.2. договору модернізація обладнання виконується виконавцем з власних нових запчастин та матеріалів, які не були у використанні.

6.4. Відповідно до пункту 2.3. договору якість наданих послуг підтверджується випробуванням роботи верстата під навантаженням з дотриманням технічних характеристик, передбачених заводом-виробником обладнання у присутності представників сторін. Підписаний уповноваженим представником виконавця акт прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання надається уповноваженому представнику замовника одночасно із документами, що підтверджують якість наданих послуг, якість використаних матеріалів (сертифікатів, технічних паспортів, інших документів), які перераховуються у додатках до акту прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання.

6.5. Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість послуг становить 5 500 000 грн 00 коп. з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% - 916 666 грн 67 коп.

6.6. Згідно з пунктом 3.2. договору вартість послуг з модернізації обладнання визначається Калькуляцією модернізації колісотокарного верстату UBB-112 (Додаток № 3 до договору).

6.7. Оплата замовником наданих послуг здійснюється протягом 30 банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання, але не раніше реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (пункт 4.2. договору).

6.8. Відповідно до пункту 5.1. договору строк надання послуг з модернізації обладнання -послуги надаються протягом 120 (сто двадцяти) календарних днів з моменту отримання виконавцем рознарядки від замовника в паперовій формі, яка вважається дозволом на надання послуг та є підтвердженням готовності замовника до приймання послуг (підтвердженням відправлення виконавцю є касовий чек та опис поштового відділення), у разі поданої рознарядки після 02.09.2019, строк надання послуг - не пізніше 31.12.2019. Виконавець зобов`язаний розпочати ремонт обладнання у строк не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання письмової рознарядки замовника.

Зі сторони замовника рознарядка підписується з урахуванням вимог Статуту замовника щонайменше двома такими уповноваженими особами:

директор (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії;

перший заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії;

заступник директора (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії, згідно з розподілом обов`язків;

головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії.

Замовник не несе відповідальності та обов`язку оплати за надані послуги за рознарядкою, що підписана іншими особами, ніж тими, що визначені у пункті 5.1.

6.9. Відповідно до пункту 5.2. договору обсяг модернізації та кількість запчастин і матеріалів, необхідних для модернізації, зазначено у Калькуляції модернізації колісотокарного верстату UBB-112 (Додаток № 3 до договору).

6.10. За умовами пункту 5.3. договору приймання наданих послуг, пов`язаних з виконанням цього договору, здійснюється відповідно до рознарядок відповідальними особами, визначеними наказом керівників дирекцій залізничних перевезень, служб, структурних підрозділів або уповноваженими на це довіреностями посадовими особами структурних підрозділів регіональної філії, що одержують послуги.

6.11. Пунктом 5.4. договору передбачено, що модернізація вважається такою, що виконана, після підписання акту прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання. Акт прийому-передачі наданих послуг та інші первинні документи, що стосуються виконання цього договору та приймання наданих послуг, підписуються особами, що визначені у пункті 5.3. договору.

6.12. Згідно з пункті 5.5. договору місце надання послуг з модернізації обладнання: на території замовника за адресою структурного підрозділу "Вагонне депо Мелітополь", індекс 72304, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лінійна, 1. За необхідності виконавець має право на демонтаж та вивезення окремих вузлів верстата для виконання модернізації на своїх робочих потужностях, підставою цього є акт прийому - передачі обладнання, оформлений належним чином.

6.13. Відповідно до пункту 5.6. договору зняті при ремонті запасні частини та злите мастило залишаються у замовника. Товарно-матеріальні цінності, які були замінені при модернізації, приймаються замовником після наданих послуг згідно двостороннього акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей.

6.14. Замовник, згідно з пунктом 6.1. договору зобов`язаний: приймати від виконавця виконані послуги з модернізації обладнання шляхом підписання акту прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання (6.1.3); негайно повідомити виконавця про виявлені недоліки у наданих послугах з модернізації обладнання (6.1.4).

6.15. За умовами пункту 6.2. договору замовник має право: контролювати надання послуг з модернізації обладнання у строки, встановлені цим договором (6.2.2); здійснювати у будь-який час, не втручаючись у господарську діяльність виконавця, нагляд і контроль за ходом, якістю та обсягами надання послуг з модернізації обладнання (6.2.6).

6.16. Відповідно до пункта 6.3. договору виконавець зобов`язаний: забезпечити надання послуг з ремонту обладнання у строки, встановлені пунктом 5.1. Розпочати ремонт обладнання у строк не пізніше 5 робочих днів з моменту отримання письмової рознарядки замовника (6.3.1); надати замовнику визначені цим договором послуги з використанням власних ресурсів та у встановлені договором строки та гарантію на модернізоване обладнання (6.3.4); у випадку неможливості в передбачений цим договором строк надати послуги з модернізації обладнання, негайно повідомити про це замовника в письмовому вигляді (6.3.7).

6.17. Пунктом 7.2. договору передбачено, що за порушення строків надання послуг з модернізації обладнання, передбачених пунктом 5.1. договору, виконавець сплачує замовнику пеню 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення строку надання послуг понад 30 календарних днів виконавець додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості послуг.

6.18. За умовами пункту 10.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного виконання обов`язків сторонами.

6.19. Згідно з пунктом 11.1. договору договір про закупівлю укладається у письмовій формі відповідно до положень ЦК України та Господарського кодексу України (далі - ГК України).

6.20. Відповідно до пункту 11.2. договору умови договору про закупівлю не повинні відрізнятись від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

6.21. Пунктом 11.3. договору передбачено, що усі зміни і доповнення до договору дійсні тільки у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін.

6.22. Згідно з пунктом 13.1. договору забезпечення виконання договору надається у вигляді оригіналу банківської гарантії, сума останньої становить 1% від вартості договору, а саме 55 000 грн 00 коп. Банківська гарантія повинна мати застереження, що вона є чинною на момент подачі її замовнику. Банківська гарантія повинна бути безумовною та безвідкличною.

6.23. За умовами пункту 13.2. договору забезпечення виконання договору повертається виконавцю на його письмовий запит не пізніше трьох банківських днів після отримання документів про повне виконання останнім своїх зобов`язань за договором. Таким документом є акт прийому-передачі наданих послуг з модернізації обладнання, підписаний уповноваженими представниками обох сторін.

6.24. Забезпечення виконання договору діє до повного виконання договору в частині надання послуг (пункт 13.3. договору).

6.25. Пунктом 13.5. договору передбачено, що забезпечення виконання договору не повертається виконавцю та підлягає перерахуванню на рахунок замовника:

- у разі відмови виконавця від надання послуг;

- у разі прострочення терміну надання послуг більш ніж на 15 календарних днів. При цьому замовник має право в односторонньому порядку розірвати договір, повідомивши про це виконавця.

6.26. Сторонами підписано Протокол узгодження договірної ціни послуг з модернізації колісотокарного верстату UBB-112 (Додаток № 1), Перелік послуг з модернізації колісотокарного верстату UBB-112 (Додаток № 2) та Калькуляцію модернізації колісотокарного верстату UBB-112 (Додаток № 3).

6.27. 30.09.2019 виконання договору забезпечено відповідною банківською гарантією № 980/19/414.

6.28. 11.10.2019 АТ "Укрзалізниця" надіслала ПАТ "КЗВВ" листа від 10.10.2019 №НЗТ/Н35-127/24-1, який є письмовою рознарядкою про надання послуг за договором. Вказану рознарядку ПАТ "КЗВВ" отримало 15.10.2019.

6.29. Згідно з актом прийому-передачі обладнання № 1 від 17.10.2019 АТ "Укрзалізниця" передала, а ПАТ "КЗВВ" прийняло для виконання послуги з модернізації колісотокарного верстату UBB-112, зав. №10-1275, інв. №208, 1988 року побудови, обладнання згідно з наведеною у табличці комплектації. Крім того, у пункті 2 цього акту перелічені вузли (деталі) верстата, які залишаються на території замовника у зв`язку з повною зміною на нові згідно з Додатком № 2 до договору. До того ж, були складені товарно-транспортні накладні № 52 та № 53 від 17.10.2019.

6.30. 23.12.2019 ПАТ "КЗВВ" надіслало АТ "Укрзалізниця" листа від 10.12.2019 №23тс/1310, в якому повідомило, що при виконанні модернізації колісотокарного верстату UВВ 112, згідно Переліку послуг (Додаток № 2), після проведення дефекації та експертизи технічного стану вузлів та деталей верстату, виявлені розбіжності між фактичними обсягом послуг та переліком деталей, які підлягають заміні, і переліком послуг, вказаних у договорі. У листі містився перелік деталей, які необхідно було додатково виготовити. Крім того, в листі було зазначено, що: без заміни виявлених додаткових деталей та виконання додаткових робіт, провести модернізацію і відновити працездатність верстата із наданням гарантії неможливо; провести збирання всіх вузлів верстата можливо тільки після завершення виробництва нових деталей; усі додатково виявлені деталі запущені у виробництво та процес виготовлення триває; виробництво додаткових деталей з механічної частини, згідно з технологічним процесом, та остаточне збирання верстата буде завершено до 15.02.2019; виготовлення та встановлення додаткових деталей і виконання робіт у підсумку призводять до покращення якості модернізації верстата без збільшення загальної суми, визначено у п. 3.1, Додатку № 1 та Додатку № 3 до договору. ПАТ "КЗВВ" просило направити представників для комісійного прийняття рішень щодо зобов`язань за договором і надання згоди для проведення ремонту обладнання з урахуванням перерахованих додатково виявлених робіт. До того ж, цим листом ПАТ "КЗВВ" повідомило про наявність інших обставин, що не залежать від нього, які загрожують якості або придатності результату роботи. Також, згідно з Переліком послуг з модернізації колісотокарного верстату UВВ 112 передбачена модернізація електричної частини: встановлення нової електричної шафи, встановлення нового пульта керування супортами з сервоприводами, встановлення та підключення ЧПК Siemens 828D з пультом МСР483PN. Згідно з укладеною угодою на постачання електронних компонентів з фірмою Siemens, терміни поставки обладнання до 20.02.2020. Остаточне збирання, встановлення, налагодження електронних компонентів на території виконавця буде проведено до 10.03.2020. ПАТ "КЗВВ" повідомило, що виконання послуг з модернізації згідно з пунктом 5.1. договору у термін до 31.12.2019 неможливо у зв`язку із об`єктивними обставинами, що виникли з незалежних від нього причин. Тому ПАТ "КЗВВ" звернулось до АТ "Укрзалізниця" із проханням продовжити термін виконання робіт за договором до 30.04.2020 без збільшення загальної вартості послуг та укласти додаткову угоду щодо продовження терміну виконання робіт та строку дії договору на 2020 рік (пункт 5.1. "...протягом 200 (двісті) календарних днів..."; пункт 10.1. договору "...до 31 грудня 2020 року..."). У зв`язку з цим ПАТ "КЗВВ" надіслало АТ "Укрзалізниця" додаткову угоду № 1 до договору для розгляду і підписання.

6.31. 26.12.2019 комісія, створена з відповідальних працівників сторін, провела огляд деталей верстата UBB-112, стан яких не відповідає Переліку послуг, про що складено та підписано відповідний акт огляду верстата, виконаних робіт, виявлених додаткових деталей та робіт згідно з договором №ПР/В-19683/НЮ від 08.10.2019. В акті зазначено, що деталі було виявлено під час розбирання і проведення дефекації та технічної експертизи спеціалістами виконавця на території ПАТ "КЗВВ" з такої причини, що їх розташування не дозволяє виявити дефекти під час візуального огляду на території замовника. Під час комісійного огляду деталей верстата UBB-112 представниками обох сторін було виявлено, що деякі деталі мають значний знос та не можуть бути використані для подальшого ремонту і встановленню на ремонт під час модернізації згідно з Переліком послуг (Додаток №2) договору. Відповідні дані вказані в таблиці № 1 акту.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 15.03.2021 відкрито касаційне провадження у справі №904/1007/20 за касаційною скаргою АТ "Укрзалізниця" на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 287 ГПК України.

7.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Верховний Суд на підставі встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, у межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, здійснює перевірку застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права і зазначає таке

8.2. За приписами частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

8.3. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставами заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (аналогічні висновки викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019 у справі №924/831/17).

8.4. Як установлено судами попередніх інстанцій, договір від 08.10.2019 №ПР/В-19683/НЮ за своєю правовою природою є договором підряду, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України, ГК України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що норми пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є спеціальними, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, різновидом яких є тендерні закупівлі, та повинні застосовуватись переважно щодо норм ЦК України (стаття 651) та ГК України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору. Отже, у випадку, коли умовами укладеного між сторонами договору або нормами закону прямо передбачена можливість за певних умов внесення змін до договору у судовому порядку, такий договір може бути змінений за рішенням суду.

Судом встановлено таке:

- пунктом 11.4 договору сторони погодили перелік підстав для внесення змін до істотних умов договору, який узгоджується з положеннями частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі";

- актом комісії від 26.12.2019 сторони підтвердили наявність об`єктивних обставин, що спричинили невиконання ПАТ "КЗВВ" зобов`язань з надання послуг за договором у встановлений строк, що є підставою для внесення змін до договору щодо продовження строку дії договору та виконання зобов`язань з надання послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що запропоновані ПАТ "КЗВВ" зміни до договору обумовлені об`єктивними обставинами, які відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо надання послуг, зважаючи на необхідність дотримання сторонами визначених у договорі передумов надання послуг, а тому вимоги ПАТ "КЗВВ" про внесення змін до договору у запропонованій редакції є законними, справедливими та належним чином доказово обґрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Переглядаючи справу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та в оскаржуваній постанові зазначив, що запропоновані ПАТ "КЗВВ" зміни до договору обумовлені об`єктивними обставинами, які відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо надання послуг, зважаючи на необхідність дотримання сторонами визначених у договорі передумов надання послуг, а тому місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що вимоги ПАТ "КЗВВ" про внесення змін до договору у запропонованій редакції є законними, справедливими та належним чином доказово обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції додатково зазначив таке:

- умовами укладеного сторонами договору не передбачено документального фіксування факту початку ремонту робіт обладнання, в свою чергу, відповідачем за первісним позовом не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, що підтверджували б порушення ПАТ "КЗВВ" взятих на себе зобов`язань, зокрема в частині дотримання строку початку виконання робіт;

- актом від 26.12.2019 сторони підтвердили наявність об`єктивних обставин, що спричинили невиконання ПАТ "КЗВВ" зобов`язань з надання послуг за договором у встановлений строк, зокрема необхідність виготовлення та встановлення додаткових деталей та виконання робіт, без чого проведення збирання всіх вузлів верстата є неможливим, що відповідно до приписів статті 651 ЦК України, статті 188 ГК України, пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень пункту 11.2 договору є визначеною підставою для внесення змін до договору щодо продовження строку дії договору та виконання зобов`язань з надання послуг;

- конструкція частини четвертої статті 652 ЦК України передбачає, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом, тому наявність шкоди не є обов`язковою умовою для зміни договору у зв`язку з істотною зміною обставин: достатньо лише потенційної загрози її спричинення у випадку розірвання договору;

- виконання зобов`язань з надання послуг з модернізації згідно з пунктом 5.1. договору у термін до 31.12.2019 неможливо у зв`язку із об`єктивними обставинами, що виникли з незалежних від позивача причин та наявність яких підтверджена сторонами, зокрема актом від 26.12.2019, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову є законним та обґрунтованим.

8.5. Верховний Суд зазначає, що статтею 14 ГПК України закріплено принцип диспозитивності господарського судочинства згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

8.6. Предметом первісного позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про внесення змін до договору від 08.10.2019 №ПР/В-19683/НЮ, а предметом зустрічного позову - стягнення штрафних санкцій у розмірі 847 000,00 грн за договором від 08.10.2019 №ПР/В-19683/НЮ.

На обґрунтування підстав заявленого позову ПАТ "КЗВВ" зазначив про неможливість надання ним послуг відповідачу у встановлені договором від 08.10.2019 №ПР/В-19683/НЮ строки. Позивач за первісним позовом зазначає, що таке прострочення відбулось з незалежних від нього причин, а саме внаслідок дії непереборної сили, що згідно зі статтею 617 ЦК України є підставою для звільнення від відповідальності. Позивач зазначає, що умови укладеного договору та наявна інформація на час його укладання щодо обсягу і строків надання послуг з модернізації дозволяла стверджувати про наявність можливості повного та своєчасного виконання позивачем взятих на себе обов`язків за договором. Станом на 31.12.2019 у позивача були відсутні можливості та умови їх усунення, у зв`язку з чим подальше виконання договору порушило співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило позивача отримати те, що він очікував при укладенні договору. Ситуація, яка склалась у позивача, обумовлена низкою непрогнозованих факторів, виникнення яких неможливо було передбачити на момент укладення договору, а саме: встановлені факти заміни додаткових деталей лише після їх нового виробництва, необхідності використання електрообладнання, яке може бути поставлено лише у 2020 році спеціалізованим підприємством. При цьому, вищевказані події виникли після укладення договору та не могли бути враховані позивачем. Позивач зазначив, що зміна умов договору можлива у зв`язку з істотною зміною обставин, згідно зі статтею 652 ЦК України.

8.7. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині першій цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Про зміну або розірвання договору в порядку частини першої статті 651 ЦК України сторони вправі домовитися в будь-який час на свій розсуд (крім випадків, обумовлених законодавчо).

Разом з тим законодавець передбачає випадки, коли розгляд питання про внесення змін до договору чи про його розірвання передається на вирішення суду за ініціативою однієї із сторін.

Підставами для внесення змін до договору, передбаченими законом, є: істотне порушення договору його стороною (частина друга статті 651 ЦК України), істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 ЦК України), інші випадки, встановлені договором або законом (частина друга статті 651 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання чи зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Водночас згідно з частиною четвертою статті 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Істотна зміна обставин є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.

Отже, під час вирішення спору про внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин суди, окрім сукупності передумов, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, також мають встановити наявність виняткового випадку, а саме коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Схожий за змістом правовий висновок щодо застосування положень частини другої статті 652 ЦК України викладено Верховним Судом у постановах від 08.12.2020 у справі №910/11888/19, від 13.06.2018 у справі №910/17259/17, від 15.08.2018 у справі №910/21804/17, від 05.09.2019 у справі №910/1338/19, від 21.02.2018 у справі №910/14628/17 та від 25.09.2018 у справі №910/2659/18.

Тобто, у всіх зазначених постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник, вказано, що закон пов`язує можливість внесення змін до договору у судовому порядку не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України.

8.8. Верховний Суд звертає увагу, що місцевий та апеляційний суди, надаючи оцінку предмету та підставам, визначеним позивачем у заяві, повинні керуватись принципом jura novit curia ("суд знає закони"), відповідно до якого суд під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін та з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію таких правовідносин та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відтак, місцевий суд, надаючи оцінку предмету, підставам позову повинен здійснювати правильну правову кваліфікацію таких правовідносин та застосовувати для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, а не змінювати підстави позову.

Апеляційний суд, здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку, зазначених вимог також не врахував, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином колегія суддів вважає передчасним висновки судів попередніх інстанцій.

8.9. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як убачається, в основу оскаржуваних рішень судами покладено висновок про доведеність позивачем за первісним позовом вимог належними і допустимими доказами, а саме актом від 26.12.2019, яким сторони підтвердили наявність об`єктивних обставин, що спричинили невиконання ПАТ "КЗВВ" зобов`язань з надання послуг за договором у встановлений строк, зокрема необхідність виготовлення та встановлення додаткових деталей та виконання робіт, без чого проведення збирання всіх вузлів верстата є неможливим.

Однак суди попередніх інстанцій не з`ясували всіх обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та без надання оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, зокрема суди не встановили таке:

- скільки часу потрібно було позивачу для проведення дефекації та експертизи технічного стану вузлів та деталей верстату для виявлення розбіжностей між фактичними обсягом послуг та переліком деталей, які підлягають заміні, і переліком послуг, вказаних у договорі;

- у який строк ПАТ "КЗВВ" просило направити представників для комісійного прийняття рішень щодо зобов`язань за договором і надання згоди для проведення ремонту обладнання з урахуванням перерахованих додатково виявлених робіт;

- чи дійсно у переліку деталей, які підлягали заміні, відсутні додаткові деталі, які необхідно було додатково виготовити та чи дійсно без цих деталей неможливо було провести модернізацію і відновити працездатність верстата із наданням гарантії, обізнаність про це АТ "Укрзалізниця" та його дії щодо надання згоди на проведення такої заміни деталей, та чи є це істотною зміною обставин;

- чи було відомо позивачу на час укладання договору про необхідність встановлення нової електричної шафи, встановлення нового пульта керування супортами з сервоприводами, встановлення та підключення ЧПК Siemens 828D з пультом МСР483PN; необхідність встановлення саме моделі "Siemens", та чи є це істотною зміною обставин.

Касаційна інстанція зазначає, що виходячи зі змісту частини другої статті 652 ЦК України при вирішенні спору про внесення змін до договору в зв`язку з істотною зміною обставин суд має достеменно встановити наявність усіх умов, передбачених пунктами 1- 4 частини другої статті 652 ЦК України.

Натомість зміст оскаржуваних рішення та постанови свідчить про відсутність встановлення судами попередніх інстанцій умов, передбачених пунктами 1-4 частини другої статті 652 ЦК України, хоча, як вбачається зі змісту первісної позовної заяви, позивач за первісним позовом посилався на цю норму, обґрунтовуючи підстави звернення із даним позовом.

Як наслідок, усупереч вимог процесуального закону суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи належним чином не спростували доводи скаржника щодо відсутності усіх (чотирьох) передбачених законом передумов для внесення змін до договору в зв`язку з істотною зміною обставин, зокрема, передбачених пунктами 2- 4 частини другої статті 652 ЦК України.

До того ж, ні місцевим, ні апеляційним господарськими судами не досліджувалось питання виняткових випадків, наявність яких є обов`язковою та необхідною умовою для внесення змін до спірного договору за рішенням суду у зв`язку з істотною зміною обставин.

Таким чином, Верховний Суд вважає прийнятними доводи касаційної скарги, викладені у пунктах 4.1. та 4.2. цієї постанови.

8.10. Верховний Суд також зазначає, що відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили виключного з наявності підстав для задоволення первісного позову. Водночас, судами не встановлено обставини щодо наявності або відсутності підстав для задоволення зустрічного позову про нарахування та стягнення штрафних санкцій, у контексті дій як позивача так і відповідача з урахуванням обставин цієї справи, в тому числі ураховуючи принципи добросовісності, справедливості та розумності.

8.11. Водночас Верховний Суд відхиляє як необґрунтовані доводи касаційної скарги (пункт 4.3 цієї постанови) щодо наявності підстав для відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 06.02.2019 у справі № 922/587/18, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17.

Так, колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням положень процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої у пункті 2 частини другої статті 287 ГПК України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити обґрунтування щодо необхідності відступлення від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

Проте, звертаючись із касаційною скаргою на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначив лише про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у вказаних вище постановах Верховного Суду, а саме щодо самостійного застосовування судами правових підстав, які не були підставою позовних вимог, так як порушується принцип диспозитивності судового процесу та правомірні очікування як позивача так і відповідача, однак не навів правового обґрунтування щодо необхідності відступлення від такого висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах із визначенням конкретної норми права (абзац, пункт, частина статті), а також не навів змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення.

8.12. Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

8.13. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Однак, ухвалені у справі судові рішення таким вимогам в повній мірі не відповідають, оскільки не з`ясувавши всіх обставин, що мають значення для справи, не дослідивши пов`язані з ними докази та без належного мотивування, залишивши поза увагою доводи відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, що стосуються підстав позову, попередні судові інстанції припустилися порушення вимог статей 86, 236 ГПК України щодо повного та всебічно дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного вирішення даної справи.

8.14. З урахуванням мотивів, які містяться у розділі 8 цієї постанови Касаційним господарським судом аргументи викладені у відзиві відхиляються як такі, що не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права.

8.15. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Доводи АТ " Укрзалізниця" щодо порушення судами норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку частково знайшли своє підтвердження з мотивів, викладених у розділі 8 цієї постанови.

9.2. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

9.3. Ураховуючи те, що суди попередніх інстанцій не встановили обставин, що є визначальними і ключовими у цій справі, беручи до уваги доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності, Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленої у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 та з огляду на повноваження Верховного Суду, визначені ГПК України, вважає необхідним направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для виправлення процесуальних порушень щодо повноти встановлення фактичних обставин справи та виконання вказівок касаційного суду при новому розгляді справи.

9.4. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

10.1. Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат у справі, в тому числі й судового збору, сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює господарський суд, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі №904/1007/20 скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова