ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2021 року Справа № 923/1393/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., розглянувши справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком", м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159", смт. Каланчак Херсонської області

про стягнення збитків в сумі 8029 грн. 08 коп.

без повідомлення сторін

Позивач Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159" про стягнення збитків в сумі 8029 грн. 08 коп.

Ухвалою суду від 04.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

19.01.2021р. до суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159" надійшло клопотання про усунення процесуальних порушень відповідача, за змістом якого останній просить продовжити процесуальний строк для надання відзиву на позов та можливе заперечення на відповідь позивача на відзив з урахуванням виправлення процесуального порушення позивачем.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого у справі судді в період з 12.01.2021р. по 03.02.2021р. означене клопотання передано на розгляд судді 04.02.2021р.

Ухвалю від 08.02.2021р. клопотання ТОВ "Пересувна механізована колона - 159" про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву, заперечення - задоволено, продовжено сторонам процесуальний строк для подання заяв по суті справи шляхом встановлення нових строків для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення з урахуванням дати отримання відповідачем копії позовної заяви, а саме:

- відповідачу на подання відзиву на позовну заяву - не пізніше 15 днів з дня отримання копії позовної заяви, заперечення - не пізніше десяти днів з дня отримання відповіді на відзив;

- позивачу на подання відповіді на відзив - не пізніше десяти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.

09.02.2021р. до господарського суду надійшов відзив ТОВ "Пересувна механізована колона - 159" на позовну заяву.

Ухвалою від 10.02.2021р. відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159" від 05.02.2021р. залишено без руху та встановлено відповідачу строк для усунення недоліків.

17.02.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.02.2021р. відповідачем усунуто недоліки відзиву на позовну заяву, про що подано відповідну заяву і докази.

Ухвалою від 26.02.2021р. відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159" від 05.02.2021р. прийнято до розгляду та залучено до матеріалів справи.

За приписами статті 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, в тому числі, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В даному випадку, суд мав закінчити розгляд справи 01.03.2021р.

Проте, враховуючи ту обставину, що позивачем ПАТ "Укртелеком" при зверненні до суду із даним позовом на адресу відповідача було направлено лише додані до заяви докази без самої позовної заяви, що також залишилось поза увагою суду при відкритті провадження у даній справі, господарським судом з метою усунення порушення процесуальних прав відповідача, ухвалою від 08.02.2021р. було задоволено клопотання ТОВ "Пересувна механізована колона - 159" про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву і заперечення, продовжено сторонам процесуальний строк для подання заяв по суті справи шляхом встановлення нових строків для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення з урахуванням дати отримання відповідачем копії позовної заяви.

Суд зазначає, що згідно з приписами ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність встановлення нових строків на подання заяв по суті справи з метою забезпечення законних прав та інтересів сторін, повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, що у даному випадку має пріоритет у порівнянні із дотриманням строку розгляду справи №923/1393/20, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказана справа розглянута у "розумний строк", згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поза межами встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Крім того, в період з 12.04.2021р. по 16.04.2021р. головуюча у справі суддя брала участь у навчаннях з підвищення кваліфікації в Національній школі суддів України (наказ голови суду від 29.03.2021р. №01.2-04/25).

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Судове рішення підписано без його проголошення у відповідності до приписів ч.4 ст.240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона-159" про стягнення збитків в сумі 8029 грн. 08 коп.

Позивач зазначає, що 17.05.2019р. об 11 годині 22 хвилин сталося пошкодження кабелю марки ОКЛ-ДА(2.7)П-1х4Е1 лінії зв`язку МВЛ21/50 на ділянці смт. Каланчак - с. Преображенка, в зоні обслуговування РЦТ № 633 м. Цюрупинськ, факт якого було зафіксовано в Акті про аварію лінійних споруд кабельної лінії зв`язку від 17.05.2019р.

На місці пошкодження у траншеї виявлено обірваний кабель, пошкоджений організацією ТОВ "ПМК-159", яка проводила будівельні роботи з будівництва дорожнього покриття без узгодження з представниками ПАТ "Укртелеком", про що свідчить Акт розслідування причин пошкодження лінійно-кабельних споруд МВЛ21/50 від 22.05.2019р.

Зазначені роботи проводилися в охоронній зоні кабельних ліній електрозв`язку з використанням важкої землерийної техніки, без узгодження та без виклику представників ПАТ "Укртелеком" на місце проведення робіт, чим порушено вимоги Правил охорони ліній електрозв`язку.

З приводу пошкодження кабелю зв`язку позивач звернувся до органів поліції з відповідною заявою, за результатами розгляду якої начальником Каланчацького ВП НВП ГУНП в Херсонській області складено висновок від 17.05.2019р.

Позивачем до матеріалів справи подано Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року, відповідно до якого, як стверджує останній, вартість відновлювального ремонту пошкоджених ліній зв`язку склала 8029,08 грн.

Вказану суму позивач вважає збитками, завданими неправомірними діями відповідача ТОВ "Пересувна механізована колона-159", які підлягають відшкодуванню відповідачем у порядку приписів Цивільного кодексу України та Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996р. №135.

ПАТ "Укртелеком" направлено відповідачу претензію від 30.05.2019р. №129/65G300 про сплату збитків в сумі 8029,08 грн., яка, за твердженням позивача, відповідачем залишена без реагування та виконання, що зумовило звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Відповідач ТОВ "Пересувна механізована колона-159" у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує.

Зазначає, що з позовної заяви не вбачається на якій підставі позивачем визначено відповідачем у справі саме ТОВ "ПМК - 159", оскільки ТОВ "ПМК - 159" 17.05.2019 році не проводило будь - яких земляних робіт.

ТОВ "ПМК-159" не отримувало жодних заборон на проведення земляних робіт, так само як і не отримувало претензії, про яку йдеться у позові. З її змістом відповідач ознайомився лише при отриманні додатків до позовної заяви у цій справі. Доказом цього є відсутність доказів про направлення претензії відповідачу.

Відносно посадових або інших осіб, працівників ТОВ "ПМК - 159", протокол про адміністративне правопорушення не складався і до відповідальності вони не притягувалися. Також відносно працівників ТОВ "ПМК - 159" не здійснювалися будь - які слідчі дії зі сторони правоохоронних органів і не направлялось будь-яких кримінально-процесуальних документів.

За наведених обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 ЦК України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст. 1166 ЦК України).

З огляду на положення статей 22, 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків) потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди.

Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доведення вказаних обставин покладається на позивача. Також позивач повинен обґрунтувати розмір шкоди, яка заявлена до стягнення з відповідача.

Відповідач повинен довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, наявність вини презюмується.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Позивач вказує на приписи п.п. 6, 9 Правил охорони ліній електрозв`язку, згідно яких у межах охоронних зон ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представника забороняється виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи. Забороняється виконувати будь-які роботи, що можуть порушити нормальне функціонування ліній електрозв`язку.

Роботи в охоронних зонах виконуються відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку згідно з додатком до цих Правил.

У відповідності до п.п. 3,14 Умов, проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, підприємства, установи, організації та громадяни для проведення у межах охоронних зон робіт, зазначених у пункті 6 Правил охорони ліній електрозв`язку, зобов`язані мати письмову згоду оператора телекомунікацій, а також обов`язкову присутність їх представника.

Пунктом 19 Правил встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни, які проводять земляні роботи, у разі виявлення підземних кабелів, що не зазначені у технічній документації на ведення робіт, зобов`язані негайно припинити роботи поблизу виявлених кабелів, вжити заходів їх збереження і сповістити про це найближчого оператора телекомунікацій.

За твердженнями позивача, ТОВ "Пересувна механізована колона-159" при виконанні робіт з будівництва дорожнього покриття на ділянці смт.Каланчак-с.Преображенка не було дотримано наведених вище приписів Умов та Правил; роботи проводилися в охоронній зоні кабельних ліній електрозв`язку з використанням важкої землерийної техніки, без узгодження та без виклику представників ПАТ "Укртелеком" на місце проведення робіт.

На підтвердження означених обставин позивачем подано до суду Акт про аварію лінійних споруд кабельного зв`язку від 17.05.2019р., Акт розслідування причин пошкодження лінійно-кабельних споруд МВЛ21/50 на ділянці смт.Каланчак-с.Преображенка, висновок начальника Каланчацького ВП НВП ГУНП в Херсонській області від 17.05.2019р.

Дослідивши означені докази суд зазначає наступне.

Що стосується Актів про аварію та розслідування причин аварії, складених уповноваженими представниками позивача - начальником СЛДТМ-5 ОСОБА_2, інженером ОСОБА_1 , членами комісії - начальником ВЕМ Херсонської філії Івановим Б.М., інженером ВЕМ ОСОБА_5, начальником РЦТ № 633 Пеняшкіною О.Б., начальником СЛДТМ № 5 ОСОБА_2 , то останні містять посилання на те, що причиною аварії стало пошкодження кабелю ВОК-4 організацією ТОВ "ПМК-159", яка проводила будівельні роботи з будівництва дорожнього покриття без узгодження з представниками ПАТ "Укртелеком".

При цьому, жодних посилань на підставі яких доказів уповноваженими представниками позивача встановлено, що такі роботи проводились саме ТОВ "ПМК-159" означені акти не містять.

Як слідує з висновку начальника Каланчацького ВП НВП ГУНП в Херсонській області від 17.05.2019р., складеного за результатами проведеної перевірки за заявою №1538 від 17.05.2019р. (на яку містяться посилання ПАТ "Укртелеком" в п.3 Акту про розслідування причин пошкодження лінійно-кабельних споруд), 17.05.2019р. о 12 год. 35 хв. до Каланчацького ВП НВП ГУНП в Херсонській області по телефону надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідомі особи пошкодили кабель.

При виїзді на місце виклику СРПП Каланчацького ВП співробітниками поліції було встановлено те, що співробітниками ТОВ "ПМК-159" під час проведення земельних робіт було випадково пошкоджено телефонний кабель.

По даному факту було опитано гр. ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_1 , котрий пояснив, що він 17.05.2019р. від начальника ПСД № 3 отримав повідомлення про розрив кабеля.

Також, опитано гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , котрий пояснив, що під час проведення робіт, а саме розчищення площадки біля с.Преображенка було випадково пошкоджено телефонний кабель, з даного приводу також повідомив, що нанесені ними збитки будуть відшкодовані в повному обсязі.

Беручи до уваги, що в діях винної особи відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України, ст. 196 КК України, а також у зв`язку з відсутністю свідків, не підтверджується правопорушення, передбачене ст. 296 КК України, подальша перевірка за даним фактом була закінчена, матеріали перевірки списані у справу.

Аналізуючи даний висновок суд звертає увагу на наступне.

По-перше, твердження про встановлення працівниками поліції факту, що саме працівниками ТОВ "ПМК-159" було пошкоджено телефонний кабель, не містить посилання на жодні докази, на підставі яких працівники поліції дійшли такого висновку.

По-друге, означений висновок не містить відомостей про те, що опитані працівниками поліції в ході перевірки особи гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 є працівниками відповідача ТОВ "ПМК-159".

По-третє, сам висновок містить посилання на відсутність свідків.

За наведених обставин суд констатує, що позивачем ПАТ "Укртелеком" не подано належних доказів на підтвердження того, що завдання йому шкоди є наслідком неправомірних дій працівників відповідача ТОВ "Пересувна механізована колона - 159".

При цьому суд враховує твердження відповідача відносно того, що ТОВ "ПМК - 159" 17.05.2019 році не проводило будь - яких земляних робіт; ТОВ "ПМК-159" не отримувало жодних заборон на проведення земляних робіт; відносно посадових або інших осіб, працівників ТОВ "ПМК - 159", протокол про адміністративне правопорушення не складався і до відповідальності вони не притягувалися; відносно працівників ТОВ "ПМК - 159" не здійснювалися будь - які слідчі дії зі сторони правоохоронних органів і не направлялось будь-яких кримінально-процесуальних документів.

Протилежного суду не доведено.

Крім того, матеріали справи не містять документального підтвердження розміру завданих позивачу збитків та доказів фактичного понесення позивачем таких витрат.

Так на підтвердження понесення позивачем витрат на відновлення пошкодженого кабелю останнім надано до матеріалів справи Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року (форма КБ-2в).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013р. № 293 "Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013" встановлені типові форми документів, необхідних для передання - приймання робіт: 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф. № КБ-3).

В листі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №12/19-3-9-14- 295 від 16.03.10р. роз`яснено, що зазначені типові форми підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюється за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Вказані документи в силу вимог законодавства повинні містити інформацію про вартість виконаних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм, виконання підрядних робіт оформлюється сторонами шляхом підписання документів, які підтверджують факт виконаних, прийнятих та оплачених робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 03.10.2018р. у справі № 922/509/17.

Тобто, з первинних документів, якими є акти та довідки (КБ-2, КБ-3) має чітко вбачатись на виконання якого саме правочину вони сформовані та виконання підрядних робіт і їх вартість за яким правочином вони підтверджують.

Дослідивши наданий позивачем Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт суд звертає увагу на те, що останній містить лише посилання на найменування будови та її адресу - на виконання робіт АВР ВОЛЗ лінійно-кабельної споруди МВЛ21/50 на ділянці смт.Каланчак-с.Преображенка, найменування об`єкта - відновлення.

В той же час, в даному акті відсутні відомості щодо підприємства (організації) яким він складено, Замовника, Генпідрядника, Субпідрядника; Договору, на виконання якого складено акт; Договірної ціни.

На останньому аркуші в графах "Замовник" та "Генпідрядник (підрядник)" містяться два підписи. Проте, не зазначено назв підприємств Замовника та Генпідрядника (підрядника), посадового становища та прізвищ осіб, які його підписали.

За наведених обставин суд зазначає, що наданий позивачем Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року не може бути визнаним належним та допустимим доказом вартості відновлювального ремонту майна позивача та фактично понесених ним витрат.

Інших доказів, як то договорів підряду, накладних, актів на списання матеріалів, звітів про використання коштів, розрахункових листків, оборотно-сальдових відомостей, тощо матеріали справи не містять.

Згідно ст. 129 Конституції України, до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Змагальність сторін проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи викладене, суд констатує, що позивачем не доведено, що завдання йому шкоди є наслідком неправомірних дій працівників відповідача ТОВ "Пересувна механізована колона - 159", а також понесення збитків у визначеній ним сумі, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Отже, у задоволенні позову ПАТ "Укртелеком" належить відмовити.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі суд виходить з того, що згідно ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові судовий збір підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати в сумі 2102,00 грн. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повне рішення складено і підписано 19.04.2021р.

Суддя М.Б. Сулімовська