ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/331/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Кастровій М.С.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «РОШЕН ДЕ ЛЮКС» (66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Соборна, 216-А, ) до Фізичної особи-підприємця Короленко Миколи Миколайовича (66360, Одеська обл., Подільський р-н, с. Новоселівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 22.05.2020 № 25883 в розмірі 6 839,36 грн., з якої 4 891,00 грн. - сума основного боргу, 384,85 грн. - пеня, 96,21 грн. - 3 % річних, 1 467,30 грн. - неустойка (штраф)

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РОШЕН ДЕ ЛЮКС» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Короленко Миколи Миколайовича (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки від 22.05.2020 № 25883 в розмірі 6 839,36 грн., з якої 4 891,00 грн. - сума основного боргу, 384,85 грн. - пеня, 96,21 грн. - 3 % річних, 1 467,30 грн. - неустойка (штраф).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги із посиланням на статті 15, 16, 21, 509, 525, 526, 546, 627 Цивільного кодексу України, статті 193, 199, 231, 232, 265, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки від 22.05.2020 № 25883 щодо оплати.

Відповідно до частини п`ятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із частиною сьомою статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

17.02.2021 судом було направлено Відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, яку він отримав 02.03.2021, про що свідчить поштове повідомлення від 04.03.2021 № 7044/21.

Відзиву на позовну заяву до суду не надходило.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд

в с т а н о в и в :

22.05.2020 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки № 25883 (далі - Договір від 22.05.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 1,2 Договору від 22.05.2020 постачальник (Позивач) зобов`язався в порядку та на умовах, визначених даним договором, поставити та передати у власність покупця (Відповідача) кондитерські вироби, спеції та інше, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити його на умовах, визначених у договорі. Кількість, асортимент, ціна товару та адреса доставки визначається у видаткових накладних (специфікаціях), які є невід`ємною частиною договору.

Згідно із пунктом 2.1, підпунктом 2 пункту 2.4 Договору від 22.05.2020 ціна на товар вказується у видаткових накладних і являється узгодженою сторонами за умови присутності печаток обох сторін договору. В цьому випадку видаткові накладні виконують функції специфікації. Якщо покупець являється фізичною особою, або підприємцем, що не має печатки - накладні посвідчуються їх підписом, або підписом уповноваженої особи з відміткою: «Працюю без печатки». Оплата товару здійснюється на протязі 6 календарних днів з моменту прийняття товару покупцем відповідно до пунктів 3.2-3.6 договору. Якщо відстрочка платежу становить більше 7 календарних днів з дати поставки, то оплата може здійснюватися виключно шляхом безготівкового розрахунку на розрахунковий рахунок постачальника (через установи банків, термінали самообслуговування, платіжні картки та ін), дане правило не стосується торгових точок покупця відвідання яких представником постачальника відбувається 1 раз на 14 календарних днів. Постачальник має право за письмовою заявою покупця надати додаткову відстрочку платежу.

Згідно із частинами першою, пунктами 1, 4 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Позивачем на виконання умов Договору від 22.05.2020 поставлено Відповідачу товар на загальну суму 8 891,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

5 809,80 грн. - від 31.07.2020 № RDL00089787;

1 769,00 грн. - від 15.08.2020 № RDL00097911;

6,70 грн. - від 15.08.2020 № RDL00097912;

1 305,50 грн. - від 15.08.2020 № RDL00098606.

Відповідачем через касу Позивача частково сплачено за поставлений товар за видатковою накладною від 31.07.2020 № RDL00089787 суму в розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 21.10.2020. Дана обставина не заперечується Позивачем про, що зазначено у позовній заяві.

Отже сума заборгованості відповідача за Договором від 22.05.2020 складає 4 891,00 грн. (8 891,00 - 4 000,00 = 4 891,00).

Докази оплати Відповідачем товару за Договором від 22.05.2020 у вищезазначеному розмірі в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.2 Договору від 22.05.2020 у разі невиконання/неналежного виконання пункту 2.4 даного договору постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої на момент порушення зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафні санкції застосовуються до покупця до повного погашення ним заборгованості. Також постачальник має право не здійснювати подальшу поставку товару за цим договором або в односторонньому порядку змінити умови оплати товару, зазначені у пункті 2.4 цього договору.

Отже сторони передбачили більший термін нарахування штрафних санкцій ніж 6 місяців.

Судом встановлено, що пеня за прострочення оплати за Договором від 22.05.2020 за періоди з 07.08.2020 по 20.10.2020 складає 384,85 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

Згідно із пунктом 6.3 Договору від 22.05.2020 за необґрунтовану відмову або ухилення від оплати продукції, за несвоєчасну оплату товару покупець виплачує постачальникові за вимогою останнього неустойку у вигляді штрафу: у розмірі 10 % від суми неоплаченого товару за прострочення оплати понад 10 календарних днів; у розмірі 20 % від суми неоплаченого товару за прострочення оплати понад 20 календарних днів; у розмірі 30 % від суми неоплаченого товару за прострочення оплати понад 30 календарних днів.

Судом встановлено, що сума штрафу за прострочення оплати за товар понад 30 календарних днів складає 1 467,30 грн. (4 891,00 Х 30 % = 1 467,30).

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 22.05.2020 за періоди з 07.08.2020 по 20.10.2020 складає суму у розмірі 96,21 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного Позивачем.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором поставки від 22.05.2020 № 25883 в розмірі 6 839,36 грн., з якої 4 891,00 грн. - сума основного боргу, 384,85 грн. - пеня, 96,21 грн. - 3 % річних, 1 467,30 грн. - неустойка (штраф).

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві зазначено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат Позивача, які він поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 01.06.2020 між Позивачем та Адвокатським бюро «Ольги Славової» укладено Договір про надання правової допомоги № 01/06/20 (далі - Договір від 01.06.2020).

Відповідно до пунктів 1.1, 4.1 Договору від 01.06.2020 клієнт доручає, адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених в даному договорі, а клієнт зобов`язався оплатити її. За надання правової допомоги (послуг) клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, розмір якого розраховується відповідно до фактично наданих послуг за тарифами, вказаними в Додатку № 1 до Договору, підставою для сплати гонорару є наданий адвокатським бюро рахунок.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із позовною заявою Позивачем надано детальний детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом за Договором про надання правової допомоги від 01.06.2020 № 01/06/20 відповідно до якого витрати на правову допомогу складають 2 500,00 грн., а саме: 500,00 грн. - зустріч, консультація з клієнтом, узгодження правової позиції; 2 000,00 грн. - вивчення документів, підготовка та подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви, представництво інтересів клієнта в Господарському суді Одеської області.

Судом встановлено, що Позивачем оплачені послуги Адвокатського бюро «Ольги Славової» в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.02.2021 № 11223.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже підлягають відшкодуванню та стягненню з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частиною першою статті 11, 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 629, частиною першою статті 692, частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 73, 74, 75, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Короленко Миколи Миколайовича (66360, Одеська обл., Подільський р-н, с. Новоселівка, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальності «РОШЕН ДЕ ЛЮКС» (66300, Одеська обл., м. Подільськ, вул. Соборна, 216-А, ) 4 891,00 грн. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто одна гривня 00 коп.) - суму основного боргу, 384,85 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 85 коп.) - пені, 96,21 грн. (дев`яносто шість гривень 21 коп.) - 3 % річних, 1 467,30 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят сім гривень 30 коп.) - штрафу, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) та витрати на сплату судового збору в розмірі 2 270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено в нарадчій кімнаті 20 квітня 2021 р.

Суддя Ю.А. Шаратов