ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2021 р. Справа№ 910/12392/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Поляк О.І.

Сітайло Л.Г.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Демченко Г.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛК-ІНВЕСТ"

на рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2020 (повний текст складено та підписано 14.12.2020)

у справі № 910/12392/20 (суддя Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛК-ІНВЕСТ"

до Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА"

про стягнення 350 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЛК-ІНВЕСТ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЬТА" про стягнення авансового платежу за договором на проектні роботи у розмірі 350 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем частини проектних робіт за договором № 0015 від 30.03.2017 на суму 350 000 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/12392/20 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що ані мотивованої відмови від підписання акту здачі-приймання робіт, наданої протягом 5 днів, ані складеного на виконання п. 6.4. сторонами протоколу з переліком зауважень та термінами їх усунення за рахунок виконавця та його силами матеріали справи не містять. Дослідивши умови укладеного сторонами договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати виконані відповідачем проектні роботи такими, що не прийняті позивачем, зважаючи на відсутність обґрунтованих заперечень замовника, висловлених протягом встановленого договором строку.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 23.11.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЛК-ІНВЕСТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зокрема, скаржник зазначає, що частина робіт була направлена позивачу в електронному вигляді, що не відповідає умовам договору і такі роботи не вважаються виконаними.

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін. При цьому відповідач зазначає про те, що позивач не скористався своїм правом, наданим п. 6.5 договору щодо надання претензій та відмови від робіт.

Позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, яку залучено до матеріалів справи і враховано судом.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 справу № 910/12392/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 за клопотанням позивача поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2020, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/12392/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 14.04.2021.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1520/21 від 12.04.2021 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку з перебуванням суддів Демидової А.М. та Владимиренко С.В. на лікарняному.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2021 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Ходаківська І.П. - головуючий, Поляк О.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою суду від 12.04.2021 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

Явка представників сторін.

У судовому засіданні 14.04.2021 взяв участь представник позивача, який просив задовольнити апеляційну скаргу, оскаржене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

У судове засідання 14.04.2021 представник відповідача не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення учаснику справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору на проектні роботи від 30.03.2017 №0015, укладеного між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем, останній взяв на себе зобов`язання з метою запобіганню забруднення навколишнього природного середовища в місті Фастів та недопущення негативних впливів промислових і побутових відходів на здоров`я людей і довкілля на підставі наданого замовником технічного завдання виконати проектних роботи згідно графіку робіт, для наступного створення об`єкта виробничого призначення на підставі плану реалізації проекту (розділ 2 Договору).

Згідно з п. 4.1. договору вартість доручених виконавцю робіт за договором становить 930 000,00 грн.

Пунктами 4.2., 4.3. договору передбачено, що передплата за договором становить 80 000,00 грн. Після підготовки кошторису проектних робіт замовник, на підставі рахунку-фактури від виконавця, протягом 2 банківських днів перераховує передплату наступних робіт, з урахуванням щомісячних платежів 200 000,00 грн. на рахунок виконавця.

За положеннями п.п. 5.1, 5.2 договору дата передплати є початком виконання робіт. Закінчення виконання проектних робіт по договору встановлено не пізніше 140 днів після початку робіт.

Також, окремими додатками до договору сторонами погоджено технічне завдання, графік виконання робіт, план реалізації проекту, кошторис робіт.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що при завершенні проектних робіт виконавець передає замовнику результати робіт, 4 примірники на паперовому носії, а також акт здачі-приймання виконаних робіт в 2 примірниках.

Згідно з п.6.4. договору у разі відмови замовника від приймання робіт, сторонами складається протокол з переліком зауважень та термінами їх усунення за рахунок виконавця та його силами.

Відповідно до п. 6.5 договору у разі якщо замовник протягом більше 5 днів не підписує акт здачі-приймання і не надає мотивовану відмову від приймання робіт із зазначенням зауважень сторони вважають роботи виконаними.

На виконання умов договору 03.04.2017 позивачем перераховано суму передплати 80 000,00 грн. на рахунок виконавця, що підтверджується платіжним дорученням №2495 від 03.04.2017. Крім того ним здійснено ще ряд платежів за платіжними дорученнями: від 05.05.2017 №2589 на суму 20 000,00 грн.; від 16.05.2017 №2613 на суму 100 000,00 грн.; від 23.06.2017 №2759 на суму 200 000,00 грн.; від 18.08.2017 № 2930 на суму 100 000,00 грн.; від 04.09.2017 № 2983 на суму 50 000,00 грн.; від 22.09.2017 №3061 на суму 50 000,00 грн., всього загальна сума передплати становить 600 000,00 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилався на те, що навіть та частина робіт, яка була виконана відповідачем, не відповідає нормам чинного законодавства. При цьому позивач зазначав, що в результаті тривалих обмінів претензіями вдалося досягти згоди щодо робіт, які є невиконаними - «Стадія проект» та «Робоча документація», суми передплати за «Стадію проект» - 350 000,00 грн. За доводами позивача, роботи на вказану суму не були виконаними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За приписами частини 1 статті 850 та статті 851 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. Підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 ЦК України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Статтею 852 ЦК України передбачені права замовника у разі порушення підрядником договору підряду. Так, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором; за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Робота, виконана підрядником, згідно ст. 857 ЦК України, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Статтею 858 ЦК України встановлена відповідальність підрядника за неналежну якість роботи. Так, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

За приписами ч. 3 цієї статті якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач надсилав на адресу позивача акт здачі-приймання виконаних робіт від 26.12.2017 на суму 650818, 87 грн, що підтверджується копією фіскального чеку Укрпошти та описом вкладення (а.с. 47-49).

Посилання скаржника на те, що всупереч умов договору відповідачем було надано проекту документацію в електронному вигляді, не приймається судом до уваги, оскільки п. 6.2 договору не передбачено, що результати робіт повинні бути лише у паперових носіях, натомість зазначеним пунктом встановлено, що окрім результатів робіт виконавець передає ще 4 примірники на паперовому носії, а також акт здачі-приймання виконаних робіт в 2 примірниках.

Згідно з п.6.4. договору у разі відмови замовника від приймання робіт, сторонами складається протокол з переліком зауважень та термінами їх усунення за рахунок виконавця та його силами.

Відповідно до п. 6.5 договору у разі якщо замовник протягом більше 5 днів не підписує акт здачі-приймання і не надає мотивовану відмову від приймання робіт із зазначенням зауважень сторони вважають роботи виконаними.

Мотивованої відмови або заперечень позивача у встановлений договором строк на зазначений акт матеріали справи не містять, а відтак, в силу приписів ст. 853 ЦК України та п. 6.5 договору він втратив право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі, а роботи вважаються виконаними.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

У судовому засіданні представник позивача заявив про прийняття робіт за актом частково на суму 300 818 грн. Кошти в розмірі 350 000 грн (сума яка заявлена у позові) не були опрацьовані відповідачем.

Окрім того, як вбачається з наявної в матеріалах справи переписки сторін, відповідач погоджується з тим, що стадія «Проект» потребує доопрацювання, проте, роботи за цією стадією не завершені у зв`язку з недоплатою позивачем 160 000 грн.

За посиланням позивача, договір не є розірваним, хоча він і звертався з листом до відповідача про розірвання договору з посиланням на ч. 3 ст. 858 ЦК України, проте останній погодився завершити роботи за власний рахунок з урахуванням письмових гарантій позивача розрахуватись за ці роботи після їх завершення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією вих. № 139 від 26.06.2018, якою повідомив про розірвання договору № 0015 на проектні роботи від 30.03.2017 з посиланням ч. 3 ст. 858 ЦК України та вимагав повернення проектно-кошторисної документації на будівництво складського комплексу, для технічного опрацювання, а також передоплати за договором, в місячний строк від дня отримання претензії (а.с. 63).

Листом вих. № 103 від 12.07.2018 відповідач надав відповідь на претензію, в якій зазначив, що зобов`язання за договором (стадія «Проект») не були виконані у зв`язку з порушенням замовником зобов`язань по фінансуванню робіт (а.с. 46).

Листом вих. № 148 від 24.07.2018 позивач повідомив відповідача про невиконання стадії «Проект» та вимагав повернення відповідачем передплати у розмірі 350 000 грн (а.с. 59).

Листом вих. № 112 від 03.08.2018 у відповідь на лист вих. № 148 від 24.07.2018 відповідач повідомив позивача про те, що стадія «Проект» вартістю 510 000 грн у повному обсязі не виконана, у зв`язку з недоплатою 160 000 грн, запропонував позивачу здійснити доопрацювання вказаної стадії за власний рахунок, з урахуванням письмових гарантій позивача, як замовника, розрахуватися за такі роботи після їх завершення (а.с.50).

В листі вих. № 153 від 28.08.2018, адресованому відповідачу, позивач зазначив, що приймає пропозицію щодо здійснення доопрацювання стадії «Проект» та «Робочої документації» за рахунок відповідача та гарантує розрахуватися за ці роботи після закінчення виконання робіт з проведеною будівельно-технічною експертизою, строк виконання робіт до 10.09.2018 (а.с.60).

Листом вих. № 117 від 04.09.2018 у відповідь на лист вих. № 153 від 28.08.2018 відповідач повідомив позивача про те, що доопрацювання стадії «Проект» здійснюється за рахунок відповідача. Згідно графіка виконання робіт по договору № 0015 від 30.03.2017 будівельно-технічна експертиза має здійснюватися після розробки стадії «Проект». Стадію «Робоча документація» відповідач не пропонував здійснювати без передплати з боку замовника. Строк виконання цієї стадії на підставі графіка виконання робіт становить 6 тижнів (а.с.51).

В листі вих. № 157 від 20.09.2018, адресованому відповідачу, позивач серед іншого зазначив, що приймає пропозицію відповідача щодо здійснення доопрацювання стадії «Проект» за рахунок відповідача та гарантує проведення розрахунку з відповідачем після закінчення її виконання та одержання результатів будівельно-технічної експертизи. Строк виконання робіт вказано до 15.10.2018 (а.с.62).

В листі вих. № 179 від 31.01.2019, адресованому відповідачу, позивач серед іншого зазначив, що строк виконання робіт встановлений до 15.10.2018. Оскільки від відповідача ніяких відомостей щодо виконання доопрацювання стадії «Проект» чи початку проведення будівельно-технічної експертизи не надходило, на заплановану зустріч представники відповідача не з`явились, позивач просив відповідача повідомити про результати виконання робіт та результати проведення будівеньно-техінчної експертизи до 10.02.2019 (а.с.61).

Отже, позивач на порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а тому він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

З огляду на зазначене вище вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про відмову у позові.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених вище висновків.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛК-ІНВЕСТ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/12392/20 залишити без змін.

Поновити дію рішення господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/12392/20.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи № 910/12392/20 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 19.04.2021.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді О.І. Поляк

Л.Г. Сітайло