ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Справа№ 910/6355/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Грека Б.М.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від позивача - арбітражного керуючого Огейчук Т.В. (ліквідатор),

від відповідача-1 - Мазура Г.І., Юлдашева Ю.М.,

від ФОП Петровської О.А. - Ващука М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 09.11.2020 (повне рішення складено 19.11.2020, суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Огейчук Т.В.

до 1. Міністерства юстиції України,

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування збитків у розмірі 59 042 596,00 грн

в межах справи № 910/11048/14

за заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (код 35076670)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", провадження у якій порушено ухвалою від 27.08.2014.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі № 910/11048/14 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

06 травня 2020 року ліквідатор боржника арбітражний керуючий Огейчук Т.В. звернулась в межах справи № 910/11048/14 про банкрутство з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач-1) та Державної казначейської служби України (відповідач-2) про стягнення 59042596,00 грн збитків у зв`язку зі втратою майна боржника внаслідок дій та бездіяльності органу Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні на підставі ст.ст. 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі № 910/6355/20 позов задоволено; стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" в рахунок відшкодування шкоди завданої Міністерством юстиції України 59042596,00 грн збитків, понесених у зв`язку з втратою майна; стягнуто з Міністерства юстиції України в дохід Державного бюджету України 367850,00 грн судового збору; стягнуто з Державної казначейської служби України в дохід Державного бюджету України 367850,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Міністерство юстиції України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 підлягає скасуванню, оскільки судом нез`ясовано в повній мірі обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України; розгляд справи призначено на 19.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 розгляд справи № 910/6355/20 відкладено на 23.02.2021.

Суддя Копитова О.С. перебувала у відпустці з 19.02.2021 по 31.03.2021, у зв`язку з чим на підставі розпорядження керівника апарату суду від 22.02.2021 № 09.1-08/728/21 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи для заміни судді, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем).

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 для розгляду справи № 910/6355/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Копитової О.С., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 вирішено здійснювати розгляд справи № 910/6355/20 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Грек Б.М., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021.

В судовому засіданні 23.02.2021, 23.03.2021 оголошувалась перерва відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство до 21.10.2019 регулювалось Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), а з 21.10.2019 - Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва 27.08.2014 порушено провадження у справі №910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", визнано розмір вимог ініціюючого кредитора на суму 2327325,23 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва 04.02.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 243318607,90 грн, визнано, окрім інших, кредитором боржника Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" з грошовими вимогами першої черги в сумі 1 218,00 грн, четвертої черги в сумі 823287,61 грн, шостої черги в сумі 27690689,39 грн; окремо визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", які забезпечені заставою майна боржника, на суму 86761202,74 грн.

Згідно з установленими обставинами в ухвалі попереднього засідання Господарського суду міста Києва 04.02.2015 заявлені ПАТ "Український інноваційний банк" вимоги виникли на підставі кредитних договорів № 4683 від 18.05.2010 та № 20105 від 25.05.2011 та підтверджені рішеннями Господарського суду міста Києва від 09.10.2013 у справі № 910/15032/13 та від 20.03.2013 у справі № 910/2190/13.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва 22.10.2015 задоволено заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали попереднього засідання господарського суду міста Києва від 04.02.15 у справі № 910/11048/14 в частині визнання кредиторських вимог публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн; скасовано ухвалу попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 в частині визнання кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на суму 112791811,78 грн; відмовлено ПАТ "Український інноваційний банк" у визнанні кредитором на суму 112791811,78 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 ухвалу Господарського суду міста Києва 22.10.2015 залишено без змін.

Зазначеними судовими рішеннями було встановлено, що іпотекодержатель (ПАТ "Український інноваційний банк") скористався передбаченою Законом можливістю звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання і 03.02.2015 набув право власності на нерухоме майно за адресою: Полтавська область, Машківський район, с. Селещина, вул. Б. Хмельницького, буд. 6а (Склад мінеральних добрив), дане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2015 за № 37363924.

Також іпотекодержатель продовжує застосовувати позасудове врегулювання відносин щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2015 за № 37371555, 10.02.2015 за ПАТ "Український інноваційний банк" було зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 229 (Склад отрутохімікатів) на підставі іпотечного договору за №2976 від 03.11.2010, який в свою чергу укладався з метою забезпечення виконання боржником зобов`язань перед ПАТ "Український інноваційний банк" за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010.

Таким чином, ПАТ "Український інноваційний банк" скористався правом, передбаченим ст. 38 Закону України "Про іпотеку", і здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом укладення договору між ним та боржником, у зв`язку з чим будь-які наступні вимоги Банку щодо виконання ТОВ "Технік Енерджі" зобов`язання (які випливають з кредитного договору № 4683 від 18.05.2010) є недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 28.03.2016 припинено процедуру розпорядження майном; відкрито процедуру санації боржника призначено керуючим санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі № 910/11048/14 припинено процедуру санації; боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 23.11.2016 у справі № 910/15032/13 наказ від 25.10.2013 визнано таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" 61543863 грн заборгованості за кредитом, 19420754,65 грн заборгованості за процентами, 89549 грн заборгованості по комісії, 2403936,44 грн пені за несплату кредиту, 1616973,61 грн пені за несплату процентів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2017 у справі № 910/11048/14 замінено кредитора Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" "Укрінком" його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі № 910/11048/14 задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Огейчук Тетяни Василівни про скасування арештів та зобов`язання повернути описане та арештоване майно; скасовано арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", зокрема:

нерухоме майно (арочна споруда відділення №1, склад металевий тракторної бригади, газосклад, будинок садоводів, загальною площею 1073,2 кв. м, адреса: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Радгоспна (Оврашка Сергія), буд.1) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 червня 2014 року, винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Власюком Д.В. у межах виконавчого провадження № 42967919, а саме:

- номер запису про обтяження № 6079984, вид обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна: нерухоме майно, опис предмета обтяження: арочна споруда відділення №1, склад металевий тракторної бригади, газосклад, будинок садоводів, загальною площею 1073,2 кв. м, адреса: Київська обл., м. Бориспіль, вул.Радгоспна (Оврашка Сергія), буд.1, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42967919, виданий 16.06.2014, видавник: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- ємність 10 000 літрів, клас 2ВІІІ, модель KRYOS, 2007 року випуску;

- комплексну технологічну лінію по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft";

- вантажний автомобіль MAN д/н НОМЕР_1 синього кольору з причепом SCHMITZ, д/н НОМЕР_2 ;

- вантажний автомобіль IVECO EUROCARGO, д/н НОМЕР_3 , білого кольору з причепом білого кольору д/н НОМЕР_4 ;

- погрузчик Komatsu, модель FD30T-16, серійний номер 729833;

- погрузчик Komatsu, модель FD18T-20, серійний номер 658345;

- сільськогосподарські сівалки Gaspardo 15421111 у кількості 2 шт.;

- насіння сільськогосподарських культур, які (все перераховане майно) були описані відповідно до Акту опису та арешту майна від 22 травня 2014 року, складеного за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1, а також Акту опису та арешту майна від 14 травня 2014 року, складеного за адресою: с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6а, Полтавська область;

земельну ділянку (площа 1.2282 га, кадастровий номер :03:001:0049, що розташована у Київській області, Бориспільський район, Глибоцька селищна рада) на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16 червня 2014 року, винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Власюком Д.В. у межах виконавчого провадження №42967919, а саме:

- номер запису про обтяження № 6082470, вид обтяження: арешт нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0049, адреса: Київська обл., м. Бориспіль, вулиця Радгоспна, земельна ділянка, 1, підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 42967919, виданий 16.06.2014, видавник: Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

все нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (ідентифікаційний код 35076670), накладений постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Власюка Д.В. від 29 квітня 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеною в межах виконавчого провадження №42967919;

земельну ділянку (площа 1.2282 га, кадастровий номер :03:001:0049, що розташована у Київській області, Бориспільський район, Глибоцька селищна рада) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01 квітня 2014 року, винесеної головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б. у межах виконавчого провадження № 42521365, а саме:

- номер запису про обтяження №5192551, вид обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0049, площа 1.2282 га, адреса: Київська обл., Бориспільський p., с/рада Глибоцька, підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: 42521365, виданий 01.04.2014, видавник: Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

Окрім того вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі № 910/11048/14 зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України передати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" протягом одного місяця з моменту отримання ухвали суду майно, яке було описане відповідно до Акту опису та арешту майна від 22 травня 2014 року, складеного за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1, а також Акту опису та арешту майна від 14 травня 2014 року, складеного за адресою: с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6а, Полтавська область.

Державний виконавець вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі № 910/11048/14 не виконав, описане та арештоване майно ліквідатору не повернув, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом про стягнення матеріальної шкоди в сумі 59042596,00 грн.

За твердженням ліквідатора, описане та арештоване майно було втрачене боржником внаслідок дій та бездіяльності державного виконавця, який не вжив належних та достатніх заходів щодо його збереження.

При цьому, право власності на нерухоме майно у Полтавській області та технологічну лінію по обробці сільськогосподарських культур було втрачено внаслідок його перереєстрації на іншу особу, оскільки державний виконавець не забезпечив внесення до державних реєстрів накладених заборон щодо відчуження майна, не вчиняв дій з перевірки майна після його передачі на відповідальне зберігання. Арочна споруда у місті Бориспіль по вул. Радгоспна, 1, була знищена внаслідок її розбирання невідомими особами, а місцезнаходження іншого майна (насіння сільськогосподарських культур) та його доля не відомі ліквідатору.

В обґрунтування вартості втраченого майна, ліквідатор боржника посилається на висновки про оцінку від 27.03.2020, що складені ТОВ "Контакт-сервіс", та згідно яких:

вартість арочної споруди відділення № 1 по вул. Сергія Оврашка (колишня Радгоспна), 1 у місті Бориспіль, Київської області, що була знищена під час її перебування на відповідальному зберіганні ПАТ "Укрінбанк", становить 341820,00 грн;

вартість насіння сільськогосподарських культур, вилучених державним виконавцем за актом опису та арешту майна від 14.05.2014, становить 45085576,00 грн;

вартість комплексної технологічної лінії по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft", втраченої під час її перебування на відповідальному зберіганні ПАТ "Укрінбанк", становить 13615200,00 грн.

Оскільки, зазначене вище спірне майно вибуло з володіння боржника у примусовому порядку поза його волею за рішенням державного виконавця в межах адміністративної процедури з примусового виконання судового рішення, правовідносини з відповідального зберігання описаного та арештованого майна виникли між державним виконавцем та зберігачем - ПАТ "Укрінбанк", саме державний виконавець був наділений повноваженнями вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану, з метою запобігання втраті чи розтраті зберігачем майна, передати таке майно іншому зберігачу, звертатись до компетентних органів для вирішення питання про притягнення зберігача до кримінальної відповідальності, то такі фактичні обставини свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю державного виконавця та заподіяною шкодою, яка складається з вартості майна, що не було повернуто боржнику.

З огляду на презумпцію винного заподіяння шкоди органами державної влади, доведення позивачем вини державного виконавця згідно з ст. ст. 1173, 1174 Цивільного кодексу України не вимагається, а відповідач не позбавлений права зворотної вимоги до винної особи в порядку ст. 1191 Цивільного кодексу України.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 позов ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" задоволено та ухвалено стягнути з Державного бюджету України в рахунок відшкодування шкоди завданої Міністерством юстиції України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" 59042596,00 грн збитків, понесених у зв`язку з втратою майна.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок втрати його майна становить 59042596,00 грн та підтверджується висновками про оцінку від 27.03.2020, складені ТОВ "Контакт-сервіс".

За висновком суду першої інстанції, майно позивача вибуло з його володіння у примусовому порядку та поза його волею. Описане та арештоване майно вибуло з володіння позивача саме за рішенням державного виконавця у межах адміністративної процедури з примусового виконання судового рішення.

Правовідносини з відповідального зберігання описаного та арештованого майна виникли саме між державним виконавцем та обраним ним на власний розсуд відповідальним зберігачем - ПАТ "Укрінбанк".

Саме державний виконавець був наділений повноваженнями вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Навіть попри зупинення вчинення виконавчих дій, державний виконавець не був позбавлений права перевіряти майновий стан боржника, у тому числі стан майна, переданого на відповідальне зберігання.

З метою запобігання втраті, псуванню чи розтраті відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна, тобто у разі необхідності, державний виконавець був наділений правом вилучити таке майно та передати його на відповідальне зберігання боржнику або іншому відповідальному зберігачу.

Окрім того, у разі виявлення розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення переданого на зберігання майна або встановлення незаконних дій з цим майном, виконавець мав скласти про це акт і звернутися з відповідним повідомленням до органів досудового розслідування для вирішення питання про притягнення зберігача описаного майна до відповідальності, передбаченої статтею 388 Кримінального кодексу України.

Натомість жодні ефективні дії, спрямовані на збереження майна позивача та відновлення його порушеного права власності, державним виконавцем не вчинялися. Хоч про втрату описаного та арештованого майна, а також про порушення відповідальним зберігачем заборони відчуження майна державний виконавець знав і повинен був знати.

Відсутність у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про обтяження (арешт) нерухомого майна у Полтавській області призвела до можливості для ПАТ "Укрінбанк" перереєструвати право власності на означене майно у позасудовому порядку попри мораторій та заборону розпоряджатися вказаним майном.

Також, попри існування судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування арештів з описаного майна, а також зобов`язання протягом місяця повернути це майно позивачу, таке майно державним виконавцем повернуте не було.

Таким чином, за висновком суду першої інстанції, встановлені обставини свідчать про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між протиправною бездіяльністю держаного виконавця, яка полягала, серед іншого, в ігноруванні фактів зловживань з боку відповідального зберігача та неповерненні майна за судовим рішенням, та шкодою, яка складається з вартості неповернутого позивачу майна, описаного та вилученого за актами опису й арешту від 14.05.2014 та від 22.05.2014.

Судом першої інстанції установлено, що майно позивача вибуло з його володіння та поза його волею внаслідок дій (бездіяльності) безпосередньо державного виконавця. Право власності на нерухоме майно у Полтавській області, а також на комплексну технологічну лінію по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft m.B.H." позивач втратив, арочна споруда відділення №1 у місті Бориспіль, площею 501,5 кв. м, знищена, місцезнаходження іншого рухомого майна не відоме. В порушення вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі № 910/11048/14 майно позивачу не повернуто.

Оскільки правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними, при цьому шкода відшкодовується незалежно від вини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем обґрунтовано та доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди, що є підставою для задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з доведенням позивачем всіх елементів правопорушення для покладення цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди помилковим та таким, що зроблений при нез`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи.

Згідно з частиною першою статті 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У частині першій статті 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Тобто, правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Як було зазначено вище, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на бездіяльність державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2013 у справі № 910/15032/13 за наказом Господарського суду міста Києва від 25.10.2013 про стягнення заборгованості на користь ПАТ "Український інноваційний банк" (скорочена назва ПАТ "Укрінбанк") в загальному розмірі 85143896,70 грн, що виявились у невжитті всіх можливих прийнятних (розумних) та належних заходів для недопущення псування, знищення, відчуження тощо описаного та арештованого майна з метою захисту права власності ТОВ "Технік Енерджі" на це майно. Втім, державний виконавець допустив бездіяльність та не вчиняв дії з перевірки арештованого майна у місцях його знаходження, що призвело до втрати частини нерухомого майна, а також рухомого майна. Державний виконавець не вжив заходів щодо реєстрації арештованого майна у Полтавській області у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що призвело до незаконної перереєстрації права власності на це майно у позасудовому порядку на ПАТ "Укрінбанк". Державний виконавець у виконавчому провадженні не здійснив оцінку описаного та арештованого майна, тобто не вчинив достатніх дій, спрямованих на з`ясування стану описаного майна, його вартості, які б унеможливлювали в подальшому зловживання зберігача (ПАТ "Укрінбанк") відносно цього майна, а також гарантували б захист прав позивача як боржника у виконавчому провадженні. Також, державний виконавець не зважаючи на численні запити ліквідатора про зняття арешту з майна не реагував, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 не виконав, описане та арештоване майно не повернув боржнику.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Власюком Дмитром Васильовичем було відкрито виконавче провадження № 42967919 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2013 у справі № 910/15032/13 за наказом Господарського суду міста Києва від 25.10.2013.

29.04.2014 винесено постанову про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику ТОВ "Технік Енерджі" у межах суми звернення стягнення 85143896,70 грн, про заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

30.04.2014 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження у вигляді арешту рухомого майна, що був накладений постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 29.04.2014 у ВП № 42967919, що підтверджується витягом з реєстру станом на 30.04.2014.

17.06.2014 державний виконавець прийняв постанову, якою наклав арешт на нерухоме майно: арочна споруда відділення № 1, склад металевий тракторної бригади, газосклад, будинок садоводів в м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1 загальна площа 1073,2 кв. м, реєстраційний номер майна 3312430; земельна ділянка, кадастровий номер :03:001:0049, площа 1228,2 кв. м; заборонено здійснювати відчуження вказаного майна.

20.06.2014 державний реєстратор прийняв рішення № 13924279 про державну реєстрацію обтяження арешту нерухомого майна з реєстраційним номером 3312430, що розташоване у Київській обл., м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1.

Разом з тим, згідно Акту опису й арешту майна від 14.05.2014 державний виконавець Власюк Д.В. провів опис й арешт майна у Полтавській області, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6А та наклав арешт, зокрема, на комплексну технологічну лінію по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft", що зберігається в складському приміщенні та насіння сільськогосподарських культур за переліком всього 30 позицій. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання директор департаменту безпеки ПАТ "Укрінбанк" Зборовський Сергій Борисович, який був під особистий підпис повідомлений про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Вказане рухоме майно перебувало в заставі ПАТ "Укрінбанк" на підставі договору застави від 22.06.2010 та договору застави від 16.03.2012.

Так, за умовами договору застави від 22.06.2010, що укладений між ПАТ "Укрінбанк" як заставодержателем та ТОВ "Технік Енерджі" як заставодавцем, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010, заставодавець передає майнові права за договором купівлі-продажу № 10-2132 від 21.04.2010, укладений між заставодавцем та "HDT Handelsgesellschaft", на поставку комплексної технологічної лінії по обробці сільськогосподарських культур та самк лінію після набуття заставодавцем права власності на предмет застави, що поставлено та розміщене за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6А.

Згідно з умовами договору застави від 16.03.2012, укладений між ПАТ "Укрінбанк" як заставодержателем та ТОВ "Технік Енерджі" як заставодавцем, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010, заставодавець передає належні йому на праві власності товари на складі, а саме: насіння гібридів соняшнику НС 2017 в кількості 38250 п.о.; насіння гібридів соняшнику "Рімі" в кількості 29750 п.о., що знаходиться у Полтавській області, Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6А. За згодою сторін заставне майно оцінене сторонами у 84320000,00 грн.

Згідно Акту опису й арешту майна від 22.05.2014 державний виконавець Власюк Д.В. провів опис й арешт майна у Київській області, м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1, та наклав арешт, зокрема, на нерухоме майно: арочна споруда відділення № 1, склад металевий тракторної бригади, газосклад, будинок садоводів, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0049, загальна площа 1073,2 кв. м, площа земельної ділянки 1228,2 кв. м. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання директор департаменту безпеки ПАТ "Укрінбанк" Зборовський Сергій Борисович, який був під особистий підпис повідомлений про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

19.05.2014 державний виконавець прийняв постанови про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якими призначив Приватне підприємство "Центр незалежної оцінки та експертизи" для складання висновку про оцінку майна, зокрема, комплексної технологічної лінії по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft" та насіння сільськогосподарських культур за переліком, що знаходиться у Полтавській області, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6А.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва 27.08.2014 порушено провадження у справі №910/11048/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі", введено процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою від 28.10.2014 державний виконавець зупинив виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/15032/13 від 25.10.2013.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі № 910/11048/14 припинено процедуру санації; боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну.

06.03.2017 виконавче провадження № 42967919 було поновлено (постанова про поновлення вчинення виконавчих дій від 06.03.2017).

Згідно з постановою державного виконавця від 06.03.2017 виконавче провадження № 42967919 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/15032/13 від 25.10.2013 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з визнанням боржника банкрутом.

15.06.2017 ліквідатор ТОВ "Технік Енерджі" Огейчук Т.В. звернулась до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про вилучення та повернення описаного та арештованого майна, а також із заявою про зняття арештів.

У відповідь на заяву ліквідатора ТОВ "Технік Енерджі" відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби надіслав лист від 23.06.2017 № 17971-0-33-17, 17972-0-33-17, у якому повідомив про завершення виконавчого провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 25.10.2013 та про можливість зняття арештів на підставі судового рішення згідно ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

21.01.2019 інженером з інвентаризації нерухомого майна Тимчак Г.П., фізичною особою-підприємцем Дергачем В.В. на замовлення ТОВ "Технік Енерджі" було складено Акт технічного стану нерухомого майна № 6/2019, у якому встановлено, що арочна споруда відділення № 1 по вул. Радгоспна, 1 в м. Бориспіль, Київської області, була знесена (демонтована).

17.05.2019 Міністерство юстиції України отримало заяву ліквідатора ТОВ "Технік Енерджі" Огейчук Т.В. з приводу належного виконання судового рішення, у якій містилась вимога до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.02.2019, невідкладно зняти арешт та повернути належне ТОВ "Технік Енерджі" майно.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна було припинено 02.10.2019 щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлові будівлі: склад металевий тракторної бригади літ. "Б-І", будинок садоводів літ. "А-І", газосклад літ. "Г-І", що розташований за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Оврашка Сергія, 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (в редакції станом на вчинення державним виконавцем виконавчих дій) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частинами 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна (ч. 6 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Правила зберігання майна, на яке накладено арешт встановлені статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов`язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення або зменшення цінності внаслідок користування.

У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, він одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої визначається угодою між зберігачем та державним виконавцем.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі: порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно з ч. 4 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Таким чином, на підставі наведених норм законодавства державний виконавець з метою примусового виконання рішення накладає арешт на майно шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що складає акт опису та арешту майна боржника. Майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (зберігачу), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Зберігач несе відповідальність за порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт. В разі зупинення виконавчого провадження виконавчі дії не провадяться, втім зберігають чинність арешти, а державний виконавець має право розшукувати майно боржника або перевіряти майновий стан боржника.

Як було встановлено вище, після відкриття виконавчого провадження державний виконавець розпочав вживати заходи з примусового виконання рішення суду, зокрема, описав та арештував майно боржника, про що складено Акт опису й арешту майна від 14.05.2014 (у Полтавській області, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 6А, накладено арешт, зокрема, на комплексну технологічну лінію по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft", що зберігається в складському приміщенні та насіння сільськогосподарських культур за переліком всього 30 позицій) та Акт опису й арешту майна від 22.05.2014 (у Київській області, м. Бориспіль, вул. Радгоспна, 1, накладено арешт, зокрема, на нерухоме майно: арочна споруда відділення № 1, склад металевий тракторної бригади, газосклад, будинок садоводів, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0049).

Описане й арештоване майно прийняв на відповідальне зберігання директор департаменту безпеки ПАТ "Укрінбанк" Зборовський Сергій Борисович, який був під особистий підпис повідомлений про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Колегія суддів вважає, що державний виконавець, визначивши ПАТ "Укрінбанк" зберігачем спірного майна, діяв у відповідності із нормами ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, передача описаного майна на зберігання саме ПАТ "Укрінбанк" є доцільною, оскільки заставодержатель спірного майна має законний інтерес у його збереженні.

Таким чином належить відхилити доводи позивача про незаконність дій державного виконавця при вжитті заходів примусового виконання рішення шляхом опису й арешту майна та передачу його на зберігання ПАТ "Укрінбанк", який був заставодержателем такого майна.

В подальшому, у зв`язку з порушенням провадження у справі про банкрутство ТОВ "Технік Енерджі", на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження було зупинено з 28.10.2014 по 06.03.2017 та 06.03.2017 закінчене у зв`язку з визнанням боржника банкрутом.

Слід зазначити, що протягом строку, коли виконавче провадження було зупинене, арешти, накладені на майно боржника, зберігали свою чинність, а зберігач зобов`язаний виконувати свої зобов`язання зі збереження переданого йому майна.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що державний виконавець зобов`язаний був вживати заходи щодо збереження арештованого майна шляхом проведення перевірки його стану, визначення його вартості, вилучення із володіння зберігача ПАТ "Укрінбанк" та передачу його іншому зберігачу, оскільки із зупиненням виконавчого провадження виконавчі дії не провадяться (крім розшуку боржника та його майна, а також перевірки майнового стану боржника).

Як зазначає позивач, ПАТ "Укрінбанк" як іпотекодержатель та заставодержатель протягом 2015 року вчинив дії зі звернення стягнення в позасудовому порядку на майно, належне боржнику, та в порушення мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного у справі про банкрутство № 910/11048/14. Так, зокрема, звернув стягнення на майно, що забезпечувало виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 4683 від 18.05.2010, заборгованість за яким була предметом спору у справі № 910/15032/13, а судове рішення примусово виконувалось державним виконавцем у виконавчому провадженні № 42967919.

У зв`язку з зазначеними діями ПАТ "Укрінбанк" було визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва у справі 910/15032/13.

Таким чином, саме ПАТ "Укрінбанк" вчинив дії з розпорядження описаним й арештованим майном всупереч вимозі державного виконавця про заборону відчуження та мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного у справі про банкрутство боржника.

При цьому, Законом України "Про виконавче провадження" на державного виконавця не покладені обов`язки забезпечувати збереження майна боржника, такий обов`язок покладається державним виконавцем на самого боржника або третю особу - зберігача, в даному випадку, такий обов`язок був покладений на ПАТ "Укрінбанк" згідно з актами опису й арешту майна.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання боржника банкрутом.

06.03.2017 виконавче провадження № 42967919 було поновлено та в той же день прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

За нормами ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що в разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з визнанням боржника банкрутом, арешт з майна боржника державним виконавцем не знімається, не скасовуються і інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, зокрема, і щодо повернення майна боржнику, вилучені у нього на підставі акту опису й арешту майна. Такі дії вчиняються державним виконавцем на підставі судового рішення, прийнятого у справі про банкрутство, що узгоджується з нормами статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на наведені вище норми законодавства, що були чинні станом на день вчинення державним виконавцем відповідних виконавчих дій, враховуючи фактичні обставини про зупинення виконавчого провадження, відсутність законодавчо встановленого обов`язку державного виконавця на вжиття заходів зі збереження арештованого майна (за виключенням належного передання на відповідальне зберігання зберігачу) та захисту права власності боржника на арештоване майно, колегія суддів доходить висновку про відсутність у діях, а також у бездіяльності державного виконавця порушень законності при здійсненні виконавчого провадження № 42967919.

Разом з тим, обставини справи свідчать про протиправні дії саме зберігача - ПАТ "Укрінбанк" щодо переданого на його зберігання майна боржника (звернення стягнення в позасудовому порядку на предмет застави та іпотеки), що виключає відповідальність державного виконавця за заподіяну боржнику шкоду, спричинену втратою майна.

Колегія суддів вважає, що передача державним виконавцем арештованого майна зберігачеві під розписку в акті опису є нічим іншим як укладенням договору зберігання майна, оскільки згідно статті 937 Цивільного кодексу України письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Згідно ст. 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Втім, ліквідатор не заявляє будь-які вимоги до зберігача у зв`язку із втратою майна, належного боржнику.

Колегія суддів зазначає про помилковість доводів ліквідатора про те, що стороною договору зберігання є державний виконавець, оскільки згаданий договір зберігання укладається між зберігачем та поклажодавцем (в даному випадку - між боржником та ПАТ "Укрінбанк"), за умовами якого одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 ст. 936 ЦК України).

При цьому, зберігання описаного й арештованого майна здійснюється на підставі закону (Закону України "Про виконавче провадження") та до нього відповідно до ст. 954 ЦК України застосовуються положення глави 66 ЦК України.

У зв`язку із цим належить також визнати безпідставними доводи позивача про бездіяльність щодо виконання державним виконавцем вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 про повернення боржнику майна, що було описане й арештоване за актами державного виконавця, оскільки останній не є стороною договору зберігання та не володіє майном боржника.

При цьому, позивачем не подані докази на підтвердження звернення до державного виконавця про заміну зберігача протягом строку, коли тривало виконавче провадження, які б могли свідчити про бездіяльність державного виконавця при повідомленні йому обставин про порушення зберігачем умов зберігання арештованого майна.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону про банкрутство, розпорядник майна зобов`язаний, окрім іншого, вживати заходів для захисту майна боржника; не пізніше двох місяців від дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону про банкрутство керуючий санацією, окрім іншого, зобов`язаний прийняти до господарського відання майно боржника та організувати проведення його інвентаризації; забезпечити ведення боржником бухгалтерського і статистичного звіту та фінансової звітності; здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону про банкрутство з моменту винесення ухвали про введення процедури санації: керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією; зупиняються повноваження органів управління боржника - юридичної особи щодо управління та розпорядження майном боржника, повноваження органів управління передаються керуючому санацією, за винятком повноважень, передбачених планом санації. Органи управління боржника протягом трьох днів з дня прийняття рішення про введення процедури санації та призначення керуючого санацією зобов`язані здійснити передачу керуючому санацією бухгалтерської та іншої документації боржника, його печаток, штампів, матеріальних та інших цінностей.

Статтею 41 Закону про банкрутство визначені повноваження ліквідатора. Так, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У період з 27.08.2014 по 28.03.2016 до боржника було застосовано процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мальцеву Альбіну Вячеславівну.

З 28.03.2016 до 24.10.2016 тривала процедура санації, а керуючим керуючим санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" була арбітражний керуючий Огейчук Т.В.

З 24.10.2016 боржника визнано банкрутом та у справі триває ліквідаційна процедура, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Огейчук Тетяну Василівну згідно з постановою Господарського суду міста Києва від 24.10.2016 у справі № 910/11048/14.

До матеріалів позовної заяви не додані докази на підтвердження належного виконання арбітражними керуючими, що виконували повноваження розпорядника майна боржника, керуючого санацією, ліквідатора про вжиття належних та достатніх заходів з інвентаризації, збереження, належного боржнику майна, зокрема, спірного майна, як і не подані докази перешкоджання будь-якими особами, в тому числі державним виконавцем або зберігачем, вчиняти належні дії зі збереження майна боржника протягом процедур відновлення платоспроможності та банкрутства, зокрема але не виключно, щодо проведення інвентаризації, укладання договорів охорони. Звернення до державного виконавця із клопотанням про передачу описаного й арештованого майна на зберігання боржнику або третій особі.

Поза як виконавче провадження було зупинено, а відтак весь тягар з вжиття заходів, що направлені на забезпечення збереження належного боржнику майна покладаються на арбітражного керуючого, який призначений у справі про банкрутство, що узгоджується із загальним спрямуванням Закону про банкрутство та покладених на розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора обов`язків.

За таких обставин, належить констатувати відсутність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю державного виконавця та втратою боржником, належного йому майна, зокрема, у зв`язку з вчиненням заставодержателем звернення стягнення на таке майно, знищення майна тощо.

Крім того, колегія суддів зазначає, що до матеріалів позовної заяви не додані докази на підтвердження знищення спірного майна, а саме: комплексної технологічної лінії по обробці сільськогосподарських культур виробництва Австрії "HDT Handelsgesellschaft" та насіння сільськогосподарських культур за переліком всього 30 позицій. Такі обставини можуть бути підтверджені, зокрема, актами інвентаризації, актами обстеження місць зберігання тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 2 ст. 277 ГПК України встановлено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що позивач в особі ліквідатора не подав докази на підтвердження наявності складу цивільного правопорушення в діях та бездіяльності державного виконавця, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Судовий збір належить покласти на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 270, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі № 910/6355/20 (в межах справи № 910/11048/14) скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Огейчук Т.В. до Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про відшкодування збитків у розмірі 59 042 596,00 грн в межах справи № 910/11048/14.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технік Енерджі" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 28А; адреса для листування: 01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 7, оф. 21; ідентифікаційний код 35076670) на користь Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ідентифікаційний код 00015 (один мільйон сто три тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.04.2021.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.М. Грек

О.М. Остапенко