ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.04.2021 м.Дніпро Справа № 904/5098/20

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Білецька Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 ( суддя Первушин Ю.Ю.) у справі № 904/5098/20

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 у справі №904/5098/20 повернуто заяву ОСОБА_1 (вх.1408/20 від 16.09.20) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і додані до неї документи аркушах без розгляду.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 року по справі №904/5098/20, справу передати до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали вказаної апеляційної скарги на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Законом України "Про судовий збір" визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно із п. п. 7 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" останній справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 270 гривень.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021р. у даній справі скаржник має сплатити судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Скаржником при поданні апеляційної скарги не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, скаржником до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати викладені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що наведений нормативний припис передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору лише за наявності викладених вище умов.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що відповідно унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та на наведених у клопотанні підстав. При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що скаржник перебуває у скрутному фінансовому становищі, має заборгованість перед фінансовими установами та боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців. Також ОСОБА_1 звертає увагу, що в порядку ст. ст. 115-121 Кодексу України з процедур банкрутства звернулась до місцевого господарського суду із заявою про визнання її неплатоспроможною, всі докази щодо тяжкого фінансового стану надавались скаржником до заяви про визнання її неплатоспроможною.

Згідно із ч. 4 ст. 258 ГПК України, якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

В апеляційній скарзі та клопотанні про звільнення від сплати судового збору не зазначено, що скаржник є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, до апеляційної скарги та клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано жодних документів. Такі докази також не містяться в матеріалах справи, оскільки судом першої інстанції ухвалою від 22.03.2021р. було повернуто заявнику заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи.

Таким чином, скаржником належним чином не доведені підстави для звільнення його від сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

ЄСПЛ у своєму рішенні визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis рішення у справі "Пелевін проти України" (Pelevin v Ukraine) від 20.05.2010р., заява № 24402/02, § 27)).

При цьому ЄСПЛ зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (див. mutatis mutandis рішення у справі "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland) від 19.06.2001р., № 28249/95, § 60).

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суддя - доповідач приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 у справі № 904/5098/20 - залишити без руху.

Скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя - доповідач Л.М. Білецька