Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
"15" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/775/17
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Шніт А.В.
секретар судового засідання Трохимчук І.Р.
за участю представників сторін:
від позивача: Мариніна М.О., ордер АМ №1006673 від 21.01.2021;
Кока В.А., ордер АМ №1004821 від 10.09.2020 (брала участь в судових 04.04.2021, 14.04.2021);
від відповідача: Нечипоренко І.П., наказ №1/2 від 14.01.2021;
від третьої особи: не з`явився;
прокурор: Зименко Л.В., посв. №058853 від 21.12.2020;
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит"
до Держави України в особі Головного територіального управління юстиції у Житомирській області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області,
за участю Прокуратури Житомирської області
про стягнення 997 269,56грн
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" звернулося до господарського суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 1 647 566,00грн, з яких: 211 000,00грн збитків, 781 333,00грн збитків, завданих знеціненням коштів внаслідок інфляції, 655 233,00грн упущеної вигоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми ст. 661, 1173, 1174 ЦК України та ті обставини, що ним на прилюдних торгах придбане майно, однак в подальшому торги визнано недійсними по причині порушення вимог закону органом Державної виконавчої служби, що стало підставою для витребування майна у позивача на користь власника. Кошти, які сплачені позивачем на торгах, йому не повернуті. Заявлена позивачем до стягнення сума збитків складається із суми сплачених за майно коштів, збитків від інфляції, нарахованих за період з квітня 2005 року по липень 2017 року, а також, збитків у зв`язку з упущеною вигодою, яка полягає в неотриманих позивачем прибутках від ймовірного зберігання коштів на банківських рахунках за період з квітня 2005 року по вересень 2017 року включно.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.09.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/775/17 та залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.11.2017 у справі №906/775/17, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017, відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №906/775/17 рішення Господарського суду Житомирської області від 06.11.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 у справі №906/775/17 скасовано; справу №906/775/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.07.2018 справу прийнято до провадження судом у складі судді Кравець С.Г.

06.09.2018 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог з додатками (а.с.168-176,177, т.3), у відповідності до якої, з підстав, зазначених у позовній заяві по справі та повторених у цій заяві, просив стягнути з відповідача грошові кошти (збитки) в загальній сумі 1 855 746,15грн, з яких: 211 000,00грн основна сума збитків (загальна вартість майна), 869 742,00грн - збитки, завдані внаслідок інфляційного знецінення коштів та 775 004,15грн - збитки, пов`язані з упущеною вигодою (дохід, який позивач міг би реально одержати за звичайних обставин при збереженні коштів на діючому рахунку в банку). До заяви про збільшення позовних вимог додані відповідні розрахунки позовних вимог, а саме, розрахунок інфляції (збитків, завданих інфляцією) за період з квітня 2005 року по липень 2018 року включно (а.с.178, т.3); а також, розрахунок збитків, пов`язаних з упущеною вигодою, обраховані за період з квітня 2005 року по липень 2018 року (а.с.179-182, т.3).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.09.2018, заява позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду, з врахуванням ст. 46 ГПК України.

За результатом нового розгляду, рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.12.2018 у справі №906/775/17 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2018 у справі №906/775/17 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 211 000,00 грн; прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено; стягнуто з Держави України в особі ГТУЮ у Житомирській області на користь ТОВ "Лабрадорит" 211 000,00грн; в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.06.2020 постановлено:

- касаційні скарги Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" та заступника прокурора Рівненської області задовольнити частково;

- постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 та рішення Господарського суду Житомирської області від 03.12.2018 у справі №906/775/17 скасувати в частині відмови у стягненні 869 742,00грн інфляційних втрат;

- справу №906/775/17 у частині вимоги про стягнення 869 742,00грн інфляційних втрат направити на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області;

- постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі №906/775/17 змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови та абзац третій пункту 2 резолютивної частини в такій редакції:

"Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (12511, Житомирська обл., Коростишівський р-н., с. Кам`яний Брід, вул. Зарічна, 6, код 32356128) 211 000 грн.".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020 здійснено повторний автоматичний розподіл справи та справу №906/775/17 в частині вимог про стягнення 869 742,00грн інфляційних втрат передано для розгляду судді Шніт А.В.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.07.2020 справу №906/775/17 у частині вимог про стягнення 869 742,00грн інфляційних втрат прийнято до розгляду; підготовче засідання призначено на 10.09.2020.

10.09.2020 до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (а.с. 69-70, т.8) та додаткові письмові пояснення (а.с. 78-81, т.8).

Ухвалою суду від 09.10.2020 постановлено прийняти до розгляду заяву позивача від 10.09.2020 (вх.№02-44/1409/20 від 10.09.2020) про збільшення позовних вимог та вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 997 269,56грн збитків, завданих внаслідок інфляційного знецінення коштів.

23.03.2021 позивачем подано клопотання про перерозподіл судових витрат, згідно якого позивач просить стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "Лабрадорит" судовий збір у сумі 197 819,94грн та 134 240,00грн витрат на правову допомогу. На підтвердження понесення витрат позивач надав акти виконаних робіт (наданих послуг) та платіжні доручення (а.с.195-221, т.8).

Рішенням суду від 23.03.2021 постановлено позов задовольнити частково; стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" 269 779,73грн інфляційних втрат; в іншій частині позову відмовлено; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати ТОВ "Лабрадорит" на 05.04.2021.

05.04.2021 від Житомирської обласної прокуратури (а.с.241-247, т.8) та представника ГТУЮ у Житомирській області (а.с.248-254, т.8) до суду надійшли письмові заперечення на клопотання позивача про розподіл судових витрат.

В судовому засіданні 05.04.2021 оголошено перерву до 14.04.2021.

14.04.2021 позивачем подано до суду письмові пояснення на заперечення ГТУЮ у Житомирській області та Житомирської обласної прокуратури на клопотання про перерозподіл судових витрат (а.с.1-15, т.9). До письмових пояснень додано копії договорів про надання правової допомоги від 03.01.2017 та від 01.01.2019, укладених між позивачем та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Мороза", Адвокатським бюро "Кока енд партнерс".

В судовому засіданні 14.04.2021 оголошено перерву до 15.04.2021 до 16:00.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала клопотання про перерозподіл судових витрат та просила його задовольнити.

Прокурор та представник ГТУЮ у Житомирській області заперечували щодо задоволення вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною чотирнадцятою статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із частковим задоволенням касаційних скарг Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит", заступника прокурора Рівненської області та направленням справи в частині вимоги про стягнення 869 742,00грн інфляційних втрат на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом у постанові від 12.06.2020 не здійснювався.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони п р о п о р ц і й н о розміру задоволених позовних вимог.

На розгляді судді Шніт А.В. перебувала справа №906/775/17 у частині вимог про стягнення 997 269,56грн інфляційних втрат (з урахуванням заяви від 10.09.2020 (вх.№02-44/1409/20 від 10.09.2020) про збільшення позовних вимог).

Оскільки рішенням суду від 23.03.2021 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України 269 779,73грн інфляційних втрат, стягненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає 4 046,70грн судового збору, що є пропорційним від розміру задоволених позовних вимог в частині інфляційних втрат.

Також судом встановлено, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 здійснено розподіл судових витрат за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги (в частині вимог про стягнення 211 000,00грн боргу).

Таким чином розподілу підлягає судовий збір за звернення позивача з апеляційною скаргою від 16.11.2017 (а.с.159-175, т.2) та касаційною скаргою від 26.03.2018 (а.с.1-47, т.3) в частині вимоги про стягнення 211 000,00грн, яка задоволена судом.

Суд вважає, що пропорційно до задоволених позовних вимог стягненню на користь позивача підлягає:

- 4 747,50грн судового збору за перегляд в апеляційному порядку позовної вимоги про стягнення 211 000,00грн;

- 6 330,00грн судового збору за перегляд в касаційному порядку позовної вимоги про стягнення 211 000,00грн.

Окрім того, за звернення позивача з апеляційною скаргою від 16.11.2017 (а.с.159-175, т.2), касаційною скаргою від 26.03.2018 (а.с.1-47, т.3), апеляційною скаргою від 27.12.2018 (а.с.206-223, т.4) та касаційною скаргою від 13.06.2019 (а.с.63-82, т.6) в частині вимоги про стягнення інфляційних втрат на користь позивача стягненню підлягає:

- 9 863,34грн судового збору за перегляд в апеляційному порядку позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат;

- 13 151,12грн судового збору за перегляд в касаційному порядку позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат.

Судовий збір, сплачений за позовні вимоги (в тому числі з урахуванням оскарження рішень суду в цій частині) про стягнення 775 004,15грн упущеної вигоди покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення 134 240,00грн витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч.2 ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Додатково суд звертає увагу на те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).

До справи додано детальний опис виконаних адвокатами робіт із зазначенням часу, витраченого адвокатом (акти приймання-передачі юридичних послуг від 10.02.2021 (а.с. 213-214, т.8) та акт виконаних робіт (наданих послуг) про надання правової допомоги від 22.03.2021 (а.с. 198-201, т.8).

Крім того, відповідно до ч.4 ст.60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У зв`язку з вищевказаним судом не беруться до уваги заперечення прокурора та представника ГТУЮ в Житомирській області відносно відсутності в матеріалах справи договорів, на які наявне посилання в актах приймання-передачі наданих адвокатами послуг, оскільки повноваження представників позивача підтверджено іншими документами, зокрема ордерами та довіреностями, які наявні в матеріалах справи.

Також судом під час розподілу судових витрат враховано положення п.1 ч.2 ст.126 ГПК України, згідно якого розподілу підлягає сума витрат на правову допомогу, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Підтвердженням прийняття правової допомоги позивачем суд вважає акти приймання - передачі, які містять необхідну інформацію про розмір та вартість виконаних адвокатами робіт та наданих послуг. Вказані акти є підставою для їх оплати позивачем.

В матеріалах справи також наявні наступні документи, подані на підтвердження повноважень адвокатів Мороза А.С. та Коки В.А.:

- копія довіреності від 29.11.2013, видана Морозу А.С. (а.с.120, т.1);

- довіреність від 12.02.2015, видана Морозу А.С. та Левкович Л.А. (а.с.187, т.4);

- копія договору про надання правової допомоги від 03.01.2017, укладеного між позивачем та адвокатом Кока В.А. (а.с.39, т.5);

- копія ордеру на надання правової допомоги серії ЖТ №38176 від 12.07.2017 адвокатом Кока В.А. (а.с.40, т.5);

- копія договору про надання правової допомоги (витяг) від 02.01.2018, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Мороза" (а.с.41-42, т.5);

- копія ордеру на надання правової допомоги серії КВ №265569 від 19.02.2019 адвокатом Морозом А.С. (а.с.43, т.5);

- ордер на надання правової допомоги серії АМ №1004821 від 10.09.2020 адвокатом Кока В.А. (а.с.82, т.8).

До клопотання про розподіл судових витрат позивачем додано копію акту виконаних робіт (наданих послуг) про надання правової допомоги від 22.03.2021 з додатком №1, згідно якого АБ "Адвокатське бюро Мороза" надало правову допомогу, а ТОВ "Лабрадорит" прийняло ці послуги в повному обсязі. Гонорар згідно звіту складає 77 240,00грн, які позивач зобов`язаний оплатити на рахунок адвокатського бюро (а.с.198-201, т.8).

Судом досліджено звіт по справі №906/775/17 та встановлено, що за підготовку письмових заяв по справі №906/775/17 позивач зобов`язаний сплатити АБ "Адвокатське бюро Мороза" 55 324,50грн. Суд вважає вказану вимогу обґрунтованою та підтвердженою належними доказами у справі.

Щодо гонорару адвоката Мороза за участь в судових засіданнях суд зазначає наступне.

Вказаний у звіті час, витрачений на участь в судових засіданнях, не відповідає реальній тривалості судових засідань у справі, в яких брав участь представник позивача Мороз А.С. Судом зараховано до реальної тривалості судового засідання також час очікування його початку (від часу, на який судове засідання призначено, до часу його початку).

Крім того судом встановлено, що безпідставно включено до звіту по справі участь в судових засіданнях 02.11.2017 (п.10 звіту), 06.11.2017 (п.11 звіту), 06.09.2018 (п.18 звіту), 19.09.2018 (п.19 звіту), оскільки в даних судових засіданнях брали участь представники позивача Шпитко М.М. (довіреність від 01.02.2016 (а.с.129, т.2)) та Наконечна Я.С. (довіреність від 20.12.2017 (а.с.198, т.3)).

Участь в судовому засіданні 28.03.2019 двічі відображено у звіті (п.25 та п.26).

Зважаючи на вартість години роботи адвоката та реальну тривалість судових засідань, в яких брав участь адвокат Мороз А.С., суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правову допомогу в цій частині у розмірі 14 619,57грн, з яких за участь у судових засіданнях: 20.09.2017 - 170,67грн, 10.10.2017 - 512,00грн, 24.10.2017 - 245,33грн, 23.05.2018 - 543,28грн, 30.05.2018 - 881грн, 09.10.2018 - 513,92грн, 22.10.2018 - 587,33грн, 03.12.2018 - 1762грн, 28.03.2019 - 960,50грн, 27.05.2019 - 960,50грн, 12.09.2019 - 960,50грн, 17.09.2019 - 800,42грн, 30.09.2019 - 960,50грн, 17.10.201 - 960,50грн, 07.05.2020 - 648,12грн, 04.06.2020 - 1 051,00грн, 12.06.2020 - 1 051,00грн, 06.10.2020 - 1 051,00грн.

Дослідивши акт приймання-передачі юридичних послуг від 10.02.2021, наданих Адвокатським бюро "Кока енд партнерс" Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (а.с.213-214, т.8), судом встановлено наступне.

Суд вважає обґрунтованою вартість підготовки адвокатом додаткових пояснень від 10.09.2020, що складає 2 500,00грн.

Щодо вказаного в акті часу, витраченого на участь в судовому засіданні, суд вважає його безпідставно завищеним.

Враховуючи реальну тривалість судових засідань, в яких брала участь адвокат Кока В.А., з урахуванням часу, на який призначено судове засідання, та реальний час його початку, суд вважає обґрунтованою вартість витрат на правову допомогу позивача в цій частині у розмірі 10 949,99грн, з яких за участь в судових засіданнях: 28.03.2019 - 1 350,00грн, 27.05.2019 - 1 233,33грн (участь в с/з в режимі відеоконференції із Господарського суду Житомирської області), 01.08.2019 - 5 583,33грн, 17.09.2019 - 800,00грн, 30.09.2019 - 1 166,67грн, 10.09.2020 - 283,33грн, 10.02.2021 - 533,33грн.

Таким чином, суд вважає обґрунтованою суму витрат позивача на правову допомогу у розмірі 83 394,06грн (55 324,50грн+14 619,57грн+2 500,00грн+10 949,99).

Позивачем в межах справи заявлено вимогу про стягнення 211 000,00грн основного боргу, 997 269,56грн інфляційних втрат, 775 004,15грн упущеної вигоди, що разом становить 1 983 273,71грн, із яких задоволено 211 000,00грн боргу та 269 779,73грн інфляційних втрат, що разом складає 480 779,73грн.

Згідно п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони п р о п о р ц і й н о розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, задоволенню підлягає вимога про стягнення на користь позивача 20 216,16грн витрат на правову допомогу, що є пропорційним до суми задоволених позовних вимог (480 779,73 х 83 394,06 / 1 983 273,71).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Докази, подані позивачем 14.04.2021 разом з письмовими поясненнями залишаються судом без розгляду на підставі ч.8 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (вх.№5935 від 23.03.2021) про перерозподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (12511, Житомирська обл., Коростишівський р-н., с. Кам`яний Брід, вул. Зарічна, 6, ідентифікаційний код 32356128):

- 4 046,70грн судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат;

- 4 747,50грн судового збору за перегляд в апеляційному порядку позовної вимоги про стягнення 211 000,00грн;

- 6 330,00грн судового збору за перегляд в касаційному порядку позовної вимоги про стягнення 211 000,00грн.

- 9 863,34грн судового збору за перегляд в апеляційному порядку позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат;

- 13 151,12грн судового збору за перегляд в касаційному порядку позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабрадорит" (12511, Житомирська обл., Коростишівський р-н., с. Кам`яний Брід, вул. Зарічна, буд. 6, ідентифікаційний код 32356128):

- 20 216,16грн витрат на правову допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 21.04.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек. з пов.)

3 - відповідачу (рек. з пов.)

4 - Житомирській обласній прокуратурі (наручно)

5 - третій особі (10014, м.Житомир, Новий Бульвар, 5) (рек. з пов.)