РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/2393/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Приватного підприємства «Пак-Плюс»

до Приватного підприємства «Ювенком»

про стягнення 61 621, 56 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Пак-Плюс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Ювенком» про стягнення 61 621, 56 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не оплатив поставлений товар за договором № 14 від 18.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 позовну заяву залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва 01 березня 2021 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2393/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 09.03.2021 року направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 883 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

До Господарського суду міста Києва 30.03.2021 повернувся конверт з поштовим відправленням № 883 із відміткою про повернення у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з частиною третьою статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 18.04.2017 укладено договір № 14, за яким позивач зобов`язався поставити відповідачу пакувальні матеріали, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 3.5 договору № 14 від 18.04.2017 встановлено, що датою поставки є дата оформлення видаткової накладної або товарно-транспортної накладної, які підтверджують факт отримання товару.

Позивач протягом періоду часу 07 квітня 2020 року по 15 травня 2020 року поставив відповідачу товар на суму 61 621, 56 грн., що підтверджується видатковими накладними № 78 від 07.04.2020, № 101 від 15.05.2020 та товарно-транспортними накладними № Р78 від 07.04.2020, № Р101 від 15.05.2020.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № ДП-13019-Р від 13.03.2019 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1 договору № 14 від 18.04.2017 передбачено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки.

Судом встановлено, що строк оплати за договором № 14 від 18.04.2017 є таким, що настав.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав умов договору № 14 від 18.04.2017 та не оплатив поставлений товар, у результаті чого на момент звернення до суду існує прострочена заборгованість у розмірі 61 621, 56 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 61 621, 56 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Демос-Юрис» 05.02.2021 уклали договір про надання юридичних послуг № 05/02, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Демос-Юрис» зобов`язалось надавати позивачу правову допомогу, а позивач - оплатити надані послуги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано розрахунок юридичних послуг та рахунок-фактуру № СФ-00000010 від 05.02.2021 на суму 3 000, 00 грн.

Відповідно до частини шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000, 00 грн. є обґрунтованими і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Ювенком» (01015, місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 29, ідентифікаційний код 32998640) на користь Приватного підприємства «Пак-Плюс» (49106, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Героїв, будинок 37, квартира 28, ідентифікаційний код 36496082) 61 621 (шістдесят одна тисяча шістсот двадцять одна) грн. 56 коп. - основного боргу, 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - витрати на правову допомогу та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк