ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" квітня 2021 р. Справа № 924/164/17

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера", м. Київ

до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області

про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787,30 грн

представники сторін у засідання не з`явилися

встановив: рішенням Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017 у справі №924/164/17 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера", м. Київ до державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод", с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області про спонукання до часткового виконання мирової угоди шляхом стягнення 106787,30 гривень. Стягнуто з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" 106786,70 грн, 1601,80 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовлено.

04.05.2017 на виконання рішення видано відповідний наказ.

На адресу суду 08.04.2021 від товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" надійшла заява, в якій просить визнати причини пропуску строку до пред`явлення наказу від 04.05.2017 про примусове виконання рішення Господарського суду від 19.04.2017 у справі №924/164/17 поважними та поновити строк для пред`явлення означеного виконавчого документа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначає про тривале перебування та неможливість повернення з окупованої території, зокрема, за сімейними обставинами, поширення коронавірусної інфекції, виявлення невиконаного наказу майже через 4 роки. При цьому посилається на положення ст. 329 ГПК України, рішення Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України щодо права на виконання судового рішення. У підтвердження наявності обставин, які унеможливили подання наказу до виконання у встановлений строк, позивачем надано, зокрема копії довідки від 17.04.2015 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, медичні висновки.

Сторони представників у засідання не направили.

Розглядаючи подану позивачем заяву суд бере до уваги, що відповідно до ст. 329 ГПК України заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Як убачається з матеріалів справи 04.05.2017 на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 19.04.2017 у справі №924/164/17 видано наказ про стягнення з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" 106786,70 грн, 1601,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до норм ст. 129, ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення наказу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017 у справі №924/164/17 станом на момент звернення позивача до суду із цією заявою закінчився.

Частиною 6 статті ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом враховується, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах "Горнсбі проти Греції", "Бурдов проти Росії", "Ясіун`єне проти Литви", "Руйану проти Румунії", "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Шмалько проти України").

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" міститься висновок, за яким існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України").

Отже, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Також Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012, а також Рішення від 26 червня 2013 року, № 5-рп/2013).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З огляду на наведене вище, наявність поважних причин, за яких товариство з обмеженою відповідальністю «Церера» пропустило строк для пред`явлення наказу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017 у справі №924/164/17 до виконання, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів його виконання, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для поновлення строку пред`явлення наказу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017 у справі №924/164/17 до виконання.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" у справі №924/164/17 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017 у справі №924/164/17 про стягнення з державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Церера" 106786,70 грн, 1601,80 грн витрат зі сплати судового збору.

Ухвала набирає законної сили 19.04.2021.

Ухвала може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 4 прим.: 1 до справи, 2, 3 позивачу (01004, м. Київ, вул. Кропивницького, 18, оф. 34; АДРЕСА_1 (для ОСОБА_1 )), 4 відповідачу (32244, Хмельницька область, Деражнянський район, с. Маниківці, вул. Кірова, 17). Всім рек. з пов. про вруч.