УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

м. Київ

24.03.2021Справа № 910/10952/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали

скарги боржника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А.

у справі № 910/10952/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 4 370 192,13 грн.

Представники сторін:

Від стягувача Гаєва Ю.В., довіреність № 16/2021 від 29.12.2020;

Від боржника Позднякова І.О., довіреність № 51 від 24.12.2020.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 року у справі №910/10952/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" 4115133 грн. 07 коп. боргу за надані послуги з розподілу (електропередачі) електричної енергії, 234636 грн. 02 коп. пені, 20423 грн. 04 коп. трьох процентів річних та 65552 грн. 88 коп. судового збору.

На виконання вказаного рішення Господарського суду міста Києва 08.01.2020 року було видано відповідний наказ.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 04.12.2020 року надійшла скарга від боржника - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. при виконанні наказу у справі №910/10952/19 в межах виконавчого провадження № 61120697.

У поданій скарзі боржник просить суд: визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. щодо нездійснення заходів, спрямованих на надання можливості ДПЗД "Укрінтеренерго" виконувати зобов`язання із виплати заробітної плати, пов`язаних з нею видатків та єдиного соціального внеску; зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. вжити заходи із зняття арешту, накладеного 02.11.2020 року постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61120697, з коштів Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рахунку в АБ "Укргазбанк" IBAN UA № НОМЕР_2.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.12.2020 року вищевказана скарга була передана на розгляд судді Сташків Р.Б.

У зв`язку з відпусткою судді Сташків Р.Б. на підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/1729 від 04.12.2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи № 910/10952/19 між суддями, за результатом якого дану скаргу передано на розгляд судді Селівону А.М.

Як встановлено судом згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" матеріали справи №910/10952/19 були скеровані 28.10.2020 року до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги, поданої Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року у даній справі, та станом на 10.12.2020 року до Господарського суду міста Києва не поверталися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги боржника - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. при виконанні наказу у справі №910/10952/19 в межах виконавчого провадження № 61120697 до повернення матеріалів справи №910/10952/19 до Господарського суду міста Києва.

Північним апеляційним господарським судом 29.12.2020 року справа № 910/10952/19 була повернута до Господарського суду міста Києва.

Поряд із цим через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 16.11.2020 надійшла скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на дії Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2020 року вищевказана скарга була передана на розгляд судді Сташків Р.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 року було відкладено вирішення питання про прийняття указаної скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до повернення з Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/10952/19 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 року у справі № 910/10952/19 (суддя Сташків Р.Б.) у задоволенні скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на дії Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. при виконанні наказу у справі №910/10952/19 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 року прийнято до розгляду скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на дії Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. у справі №910/10952/19, судове засідання для розгляду скарги призначено на 24.03.2021 року.

У судове засіданні 24.03.2021 року з`явились уповноважені представники стягувача та боржника.

Уповноважений представник Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання 24.03.2021 року не з`явився.

Про дату, час і місце розгляду даної справи Подільський районний відділ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 401.

Судом доведено до відома, що до початку судового засідання від стягувача надійшов відзив на скаргу № 3/06/1988 від 29.12.2020 року разом з доказами направлення на адресу боржника, який долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.03.2021 року уповноважені представники стягувача та боржника надали пояснення по суті поданої скарги.

При цьому судом враховано, що відповідно до положень ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Будь - яких інших заяв та клопотань від сторін та державного виконавця на час проведення судового засідання 24.03.2021 року до суду не надходило.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду скарги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 у справі №910/10952/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" 4115133 грн. 07 коп. боргу за надані послуги з розподілу (електропередачі) електричної енергії, 234636 грн. 02 коп. пені, 20423 грн. 04 коп. трьох процентів річних та 65552 грн. 88 коп. судового збору.

На примусове виконання вказаної постанови судом 08.01.2020 року було видано відповідний наказ.

Суд зазначає, що згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), який регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій виконавців та є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державних та приватних виконавців.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Згідно ч.5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Так, 02.11.2020 року державним виконавцем Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Подільським Б.А. було винесено Постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчих дій за виконавчим провадженням № 61120697, якою було накладено арешт на грошові кошти, що містять на відкритих рахунках в банківських установах АТ «Державний ощадний банк України», ПАТ АБ «Укргазбанк», Філія - Головне управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» та АТ «Український будівельно- інвестиційний банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4 879 819, 51 грн.

У силу ст. 74 вказаного Закону сторони виконавчого провадження мають право, між іншим, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як встановлено судом, в обґрунтування поданої скарги на дії державного виконавця боржник - Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" посилається на незаконне накладення арешту на кошти боржника, що було здійснено постановою від 02.11.2020 року у виконавчому провадженні № 61120697 шляхом накладення арешту на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АБ «Украгзабанк», який, за твердженням скаржника, використовується для виплати заробітної плати, пов`язаних з нею податків та єдиного соціального внеску, що підтверджується наказом скаржника від 07.10.2019 року № 134 «Про використання окремого поточного рахунку для виплати заробітної плати» та листом АБ «Укргазбанк» від 25.11.2020 року № 15932/35920/2020.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно з частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання» на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Так, скаржник у поданій скарзі зазначає, що рахунок IBAN НОМЕР_1 в АБ «Украгзабанк» відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування суб`єктів господарювання від 04.10.2018 № 2019/КД/000-01010/VIP використовується для здійснення усіх видів матеріального забезпечення, страхових виплат (в тому числі профілактики страхових виплат) та соціальних послуг застрахованим особам; проведення соціальних виплат пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; повернення суми бюджетного відшкодуванням податку на додатку вартість відповідно до Податкового кодексу України.

На підтвердження зазначеного боржником додано до скарги та досліджено судом наказ Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" № 134 від 07.10.2019 року «Про використання окремого поточного рахунку для виплати заробітної плати», а також лист ПАТ АБ «Укргазбанк» від 25.11.2020 року № 15932/35920/2020 з банківськими виписками останнього.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що однієї з підстав зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини у разі отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт у розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених саме для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

Листом № 44/11-1148 від 11.11.2020 року боржником Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" було направлено звернення до Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. про винесення процесуального документу у виконавчому провадженні № 61120697, що дозволить боржника використовувати грошові кошти, розміщені на банківському рахунку в АБ «Укргазбанк» IBAN НОМЕР_1 для виплати заробітної плати (аванс та заробітна плата), пов`язаних з нею податків та єдиного соціального внеску в межах затвердженого фінансового плану підприємства.

Виконуючи рішення суду виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

За змістом ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Так, судом під час розгляду скарги боржника встановлено, що зі змісту останньої не вбачається, яка саме сума потрібна боржнику для виплати заробітної плати працівникам, тобто вимога скаржника є неконкретизованою.

Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Згідно з частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Таким чином, зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт у розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених саме для виплати заробітної плати. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

Окрім того, судом з матеріалів скарги не встановлено, що боржник звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі (з документами, що підтверджують ці обставини) або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку в АБ "Укргазбанк" IBAN UA № НОМЕР_2 для виплати заробітної плати своїм працівникам.

З огляду на викладене, суд погоджується з заперечення стягувача - ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" щодо незазначення боржником в заяві у якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, з якої суми коштів він просить зняти арешт, та не додавши при цьому документів, підтверджуючих ці обставини, тому державний виконавець діяв відповідно до норм чинного законодавства.

Також судом враховано висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 , а також правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 09.02.2020 року у справі № 918/635/18.

В свою чергу суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Як встановлено судом, рахунок IBAN НОМЕР_1 відкрито АБ "Укргазбанк" як поточний згідно укладеного з боржником Договору комплексного банківського обслуговування суб`єктів господарювання №2019/КД/000-010/VIP від 04.10.2019 року, умовами якого передбачено відкриття окремих рахунків - окремих поточних рахунків для обліку цільових коштів на вимогу суб`єктів господарювання, зокрема, для здійснення усіх видів матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг застрахованим особам.

Наразі, виходячи з приписів чинного законодавства та фактичних обставин справи, за відсутності відповідних доказів, за висновками суду підстави визнання незаконною бездіяльність головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. щодо нездійснення заходів, спрямованих на надання можливості ДПЗД "Укрінтеренерго" виконувати зобов`язання із виплати заробітної плати, пов`язаних з нею видатків та єдиного соціального внеску; зобов`язати головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. вжити заходи із зняття арешту, накладеного 02.11.2020 року постановою про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 61120697, з коштів Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рахунку в АБ "Укргазбанк" IBAN UA № НОМЕР_2 в межах виконавчого провадження № 61120697 відсутні.

Статтею 343 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно до частини 3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що дії приватного виконавця вчинені в межах наданих йому повноважень, а право скаржника жодним чином не порушене.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу боржника - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. необґрунтованою та такою, що не підтверджена відповідними доказами, в зв`язку з чим дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 231, 234, 235, 342, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на бездіяльність Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінського Б.А. у виконавчому провадженні № 61120697 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 року у справі № 910/10952/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення 24.03.2021 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 квітня 2021 року.

Суддя А.М.Селівон