ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/6015/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

Секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін:

від позивача-1: Новотоцьких А. В., ордер № 1058002 від 01.03.2021 р., адвокат;

від позивача-2: Новотоцьких А. В., ордер № 1058003 від 01.03.2021 р., адвокат;

від відповідача-1: Пац Є. О., довіреність №1271-К-Н-О від 18.03.2019 р., адвокат;

інші представники сторін не з`явились.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 у справі № 904/6015/20 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, Дніпропетровська область, м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2, ідентифікаційний код 33248430) та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" (69068, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Моторбудівників, буд. 34, ідентифікаційний код 13622789)

до відповідача-1 Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570)

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний код 38529727)

про визнання незаконним протокол №14 від 16.10.2020 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" звернулись до суду з позовом №05/11-2 від 05.11.2020, з урахуванням уточненої позовної заяви, до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" про:

1) визнання незаконним Протокол №14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" від 16.10.2020:

2) зобов`язання Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виконувати належним чином та в інтересах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" доручену Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" частину страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" за укладеними договорами доручення, в тому числі: за Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 03.01.2014 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Позивачем-1 та Відповідачем-1, Договором доручення № 1 на виконання страхових агентських послуг від 01.11.2002 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 2 на виконання страхових агентських послуг від 31.03.2003 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 3 на виконання страхових агентських послуг від 0208.2004 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 4 на виконання страхових агентських послуг від 01.03.2005 (зі змінами та доповненнями), Договором доручення № 6 на виконання страхових агентських послуг від 11.07.2016 (зі змінами та доповненнями), укладеними між Позивачем-2 та Відповідачем-1;

3) зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" виконувати усі обов`язки перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах", Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" та їх клієнтами, передбачені Договором передоручення від 01.09.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" зобов`язання, покладені на нього за договорами доручення, укладеними з позивачами, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" було порушено свої зобов`язання, що покладені на нього договором передоручення від 01.09.2016, а саме відповідачами припинено виконання доручень позивачів щодо здійснення інформаційно-консультаційних послуг, укладення нових страхових договорів з клієнтами, а також пролонгацію існуючих договорів страхування, ускладнено процедуру прийняття страхових платежів від клієнтів позивачів. В свою чергу позивачі належним чином виконують усі зобов`язання, в тому числі, але не виключно, щомісячно сплачуючи Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" агентську винагороду у повному обсязі. Незаконні дії відповідачів щодо одностороннього припинення виконання умов договорів, а також незаконна бездіяльність відповідачів стосовно невиконання умов вищезазначених договорів доручень та договору передоручення, в тому числі неукладення нових договорів страхування, а також бездіяльності стосовно пролонгації, укладення на нових умовах, а також внесення змін до існуючих договорів страхування, грубо порушують права позивачів. Незаконна бездіяльність відповідачів, а також спонукання відповідачем-1 існуючих клієнтів позивачів на укладення договорів страхування з іншими страховими компанії, щомісячно спричиняє та буде спричиняти значні збитки позивачам та блокує їх роботу. Крім того, відповідач-1 своїми діями фактично надає значні переваги акредитованим у Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" страховим компаніям, адже пропонує клієнтам позивача укладати договори страхування з даними компаніями, всупереч інтересам позивачів. Крім того, права позивачів порушуються і Товариством з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" у зв`язку з порушенням ним своїх зобов`язань, що покладені на нього договором передоручення від 01.09.2016, так як Товариство з обмеженою відповідальністю "Естейт Селлінг" є частковим замісником Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" у правовідносинах за вищезазначеними договорами доручення.

06.11.2020 Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Інгосстрах, м. Дніпро (позивач-1) (ПРАТ СК Інгосстрах) та Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо (позивач-2) (ТДВ СК Кредо) звернулись до господарського суду із спільною заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 09.11.2020 заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" та Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Кредо" про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

До суду 30.11.2020 надійшла заява Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 09.11.2020 у справі №904/6015/20.

Заява обґрунтована тим, що Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надав суду докази того, що копію "витягу з Протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020" не може бути допустимим доказом, а отже даний доказ не може бути прийнятий судом. Окрім того, Акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надаються докази того, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 відмовлено в задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 09.11.2020 у справі № 904/6015/20.

В обґрунтування прийнятого рішення суд прийшов до висновку, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала (оскільки позивачі наполягають на задоволенні своїх позовних вимог, а тому провадження у справі триває); обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову не змінилися (оскільки між сторонами до цього часу існує спір про право); забезпечення позову не перешкоджає належному виконанню судового рішення (оскільки рішення у цій справі ще не прийняте судом).

Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020. Заяву задовольнити. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 09.11.2020 у справі № 904/6015/20. Також просить поновити строк на подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що на сьогодні рішення про розірвання договорів доручення з ПрАТ СК Інгосстрах не приймалося, договори доручення діють, Банк виконує передбачені обов`язки щодо прийому звернень клієнтів за страховими випадками. Регулярні платежі клієнтів діють у відповідності до отриманих від клієнтів розпоряджень, перерахування коштів здійснюється в установленому порядку на рахунки отримувачів.

Жодних належних та допустимих доказів невиконання АТ КБ Приватбанк умов укладених договорів, здійснення протиправних дій, та як наслідок необхідності вжиття заходів забезпечення позову, Позивачами не надано.

В заяві про скасування заходів забезпечення позову AT КБ Приватбанк зазначав, що суд вирішив питання забезпечення позову на підставі одного єдиного доказу, який є недопустимим та не має прийматися судом, а саме на підставі копії Витягу з Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ Приватбанк від 16.10.2020.

Докази недопустимості були надані АТ КБ Приватбанк до суду першої інстанції, але проігноровані судом.

Позивачами надано відзив на апеляційну скаргу відповідача -1 в якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, ухвала Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали - відсутні. У зв`язку із чим, апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 у справі № 904/6015/20 та призначено справу до розгляду на 12.03.2021 на 12:30год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 01.04.2021р. о 12:30 год.

У судовому засіданні 01.04.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, або змінились певні обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15.08.2019 р. у справі № 15/155-б.

Частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, незмінність заходів забезпечення позову гарантується до часу виконання рішення або зміни способу його виконання. Винятком з цих правил є випадки, коли: 1) потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або 2) змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або 3) забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Як вбачається з наведених вище роз`яснень суду касаційної інстанції, не може слугувати підставою для скасування заходів забезпечення позову переоцінка тих обставин, які існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову. Для скасування заходів забезпечення позову такі обставини мають змінитися.

Щодо доводів АТ КБ "Приватбанк" (скаржника) щодо недопустимості доказу: витягу з Протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно із позицією Верховного суду, що викладена у Постанові від 13 серпня 2020 року по справі № 916/1168/17, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. На підтвердження своєї позиції стосовно недопустимості доказу АТ КБ "Приватбанк" надає довідку від 27.11.2020 №Э.95.0.0.0/3-201127/5302 відповідно до якої вихідна кореспонденція на адресу ТОВ "Естейт Селлінг" () з 16.10.2020 по 27.11.2020 АТ КБ "Приватбанк" не направлялась, а також стверджує, що матеріали засідань Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки є інформацією з обмеженим доступом, відповідно до Положення про Комітет з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" (п. 7.11).

Одночасно з цим, відповідно до п. 5-1 ст. 21 Закону України "Про інформацію", до інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені відомості щодо діяльності державних та комунальних унітарних підприємств, господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або територіальній громаді, а також господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких належать господарському товариству, частка держави або територіальної громади в якому становить 100 відсотків, що підлягають обов`язковому оприлюдненню відповідно до закону.

Згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, АТ КБ "Приватбанк" є юридичною особою, 100 відсотків статутного капіталу якої належить державі, таким чином, усі відомості щодо діяльності АТ КБ "Приватбанк" не можуть бути інформацією з обмеженим доступом. З огляду на це, зміст Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 не може бути інформацією з обмеженим доступом, так як містить безпосередню інформацію стосовно діяльності АТ КБ "Приватбанк".

Крім того, під час подання Протоколу № 14 засідання Комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020 разом з позовною заявою, Позивачі надали докази того, що отримали даний протокол у законний спосіб, а саме шляхом отримання листа від 29.10.2020 р. від ТОВ "Естейт Селлінг". При цьому, за поясненнями ТОВ "Естейт Селлінг", він у свою чергу, отримав документ від АТ КБ "Приватбанк" електронною поштою.

Як вбачається зі змісту довідки АТ КБ "Приватбанк" від 27.11.2020 №Э.95.0.0.0/3-201127/5302, а також згідно пояснень представника АТ КБ "Приватбанк", наданих у судовому засіданні, довідка від 27.11.2020 №Э.95.0.0.0/3-201127/5302 АТ КБ "Приватбанк" стосовно ненаправлення вихідної кореспонденції на адресу ТОВ "Естейт Селлінг" у період з 16.10.2020 по 27.11.2020, не охоплює питань здійснення чи нездійснення листування електронною поштою співробітників АТ КБ "Приватбанк" з ТОВ "Естейт Селлінг".

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, суд правомірно не знайшов підстав для визнання витягу з Протоколу №14 засідання комітету з питань комплаєнсу та фінансової безпеки АТ КБ "Приватбанк" від 16.10.2020, наданого Позивачами з позовною заявою, недопустимим доказом.

Відносно того, що вжиті заходи забезпечення позову порушують права третіх осіб, то господарський суд обґрунтовано не знайшов підстав вважати, що заходи забезпечення позову будь-яким чином порушують права третіх осіб - 14 акредитованих страхових компаній та 11 неакредитованих страхових компаній, з якими АТ КБ "Приватбанк" уклав агентські договори. АТ КБ "Приватбанк" не надає ні конкретного переліку даних страхових компаній, права яких порушені, ні агентських договорів, укладених з даними страховими компаніями, ні доказів порушення прав даних страхових компаній заходами забезпечення позову.

Доводи зазначені у клопотанні та апеляційній скарзі, фактично зводяться до заперечення обставин, викладених в ухвалі про вжиття заходів забезпечення позову, що є предметом перегляду у іншому апеляційному провадженні. До того ж, апелянтом не наведено нових обставин, які можуть обґрунтовувати необхідність скасування заходів забезпечення позову.

За приписами статті 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Забезпечення позову є тимчасовим заходом, який має на меті запобігання можливим утрудненням чи неможливості в подальшому виконати рішення суду у справі, або недопущення порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Доводи апелянта зводяться до висновків про безпідставність та необґрунтованість вжитих судом першої інстанції заходів забезпечення позову, невідповідності процесуальним нормам, що регулюють дані правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, відсутності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Колегія суду звертає увагу на ту обставину, що ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є предметом розгляду в іншому апеляційному провадженні. Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що перегляд ухвали в апеляційному порядку про забезпечення позову та ухвали про скасування заходів забезпечення позову за своєю правовою природою є різними процесуальними діями, не пов`язаними між собою, та з різними процесуальними наслідками.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Колегія суддів констатує, що оцінивши фактичні обставини справи комплексно, господарський суд правомірно визнав, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала (оскільки позивачі наполягають на задоволенні своїх позовних вимог, а тому провадження у справі триває); обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову не змінилися (оскільки між сторонами до цього часу існує спір про право); забезпечення позову не перешкоджає належному виконанню судового рішення (оскільки рішення у цій справі ще не прийняте судом).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського Дніпропетровської області від 07.12.2020 у справі №904/6015/20 -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 23.04.2021.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв