ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року, м. Херсон, справа № 923/1136/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ", м.Генічеськ Херсонської області,

до відповідача-1: Щасливцевської сільської ради, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області,

відповідача-2: Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області,

про визнання незаконними та скасування рішень від 18.08.2020 № 2471 та від 30.09.2020 № 2568, визнання незаконним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень від 06.10.2020 № 54439536

за участю секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

представників сторін:

від позивача: керівник Годес В.В., довідка ЄДРПОУ АБ №702528; засновник Калюс О.М., статут затверджений протоколом №36 від 10.07.2019;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" (позивач) звернулося до суду з вимогами спрямованими до Щасливцевської сільської ради (відповідач-1) та її виконавчого комітету (відповідач-2) про:

1) визнання незаконним та скасуваня рішення сесії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 18.08.2020 № 2471 про припинення права постійного користування ТОВ "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070);

2) визнання незаконним та скасування рішення сесії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 30.09.2020 № 2568 про внесення змін до вказаного рішення цієї ж ради від 18.08.2020 № 2471 про припинення права постійного користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070);

3) визнання незаконним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень від 06.10.2020 №54439536 про припинення права користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070).

Правовими підставами позову вказано ст.ст.2, 3, 12, 78, 88, 92, 93, 116, 120, 141-143, 152-155 Земельного та ч.1 ст.21, ч.3 ст.334, ч.1 ст.377, ст.393 Цивільного кодексів України, ст.ст.10, 24, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" та ст.ст.2, 10, 11, 18, 27, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про прийняття відповідачем-1 з порушенням норм діючого законодавства України спірних рішень про припинення права постійного користування позивача земельною ділянкою та про здійснення державним реєстратором відповідача-2 реєстрації, на підставі спірних рішень відповідача-1, припинення права постійного користування позивача земельною ділянкою, що призвело до порушення прав позивача, як законного землекористувача, володіти, користуватися і розпоряджатися земельною ділянкою наданою йому у постійне користування.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею наступні документи (а.с.24-39): рішення сесії Щасливцевської сільської ради від 18.08.2020 № 2471; рішення сесії Щасливцевської сільської ради від 30.09.2020 № 2568; державний акт від 20.09.1995 серія І-ХС № 001860 на право постійного користування землею; інформаційна довідка № 229858995 від 27.10.2020 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно; витяг № НВ-020 від 02.09.2020 з державного земельного кадастру про земельну ділянку; свідоцтво від 16.06.2009 серія САВ № 515829 про право власності на нерухоме майно - магазин павільйон; рішення виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради від 27.05.2009 № 81; декларація від 03.03.2014 №ХС74 на початок виконання будівельних робіт; містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 04.10.2011.

Відповідь на відзив, з доданими до неї документами (а.с.108-128), залишено судом без розгляду, оскільки позивач, всупереч ч.3 ст.166 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.6 ст.165 цього ж Кодексу, не надав до суду докази надсилання цієї відповіді відповідачам у справі, та за відсутності клопотань сторін про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі.

Позиція та докази відповідача-1

Згідно з відзивом на позов відповідач-1 стверджує про необґрунтованість позову та просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

1. Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. На земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0070, окрім майна, що перебуває у власності позивача, є також майно, що перебуває у власності інших осіб.

2. Позивач використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, оскільки землю надано для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу, а не для бази відпочинку.

На підтвердження доводів відзиву на позов відповідачем-1 подано до суду наступні документи (а.с.62-80): доповідна записка від 31.07.2020 юрисконсульта відповідача-1 голові відповідача-1; лист відповідача-1 від 21.08.2020 № 09/04/0219-460, за яким позивачу було надіслано оспорюване ним рішення від 18.08.2020 № 2471 відповідача-1, з поштовим конвертом; оспорюване позивачем рішення відповідача-1 від 18.08.2020 № 2471; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав вланості на нерухоме майно № 218732488 від 03.08.2020; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вланості № 139064928 від 25.09.2018; витяг від 04.03.2020 № 18-21-0.25-898 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; рішення відповідача-1 від 11.11.2015 № 1.

Позиція та докази відповідача-2

Відповідач-2 належним чином повідомлений судом про вказаний заявлений до них позов та судовий розгляд цього позову: ухвалу суду від 11.11.2020 про відкриття провадження у справі надіслано відповідачу-2 рекомендованим листом, з повідомленням про вручення, за вказаною у позовній заяві адресою відповідача-2 та згідно з поштовими повідомленнями 18.11.2020 отримано відповідачем (а.с.50). Рекомендовані ж листи, за якими відповідачеві-2 було надіслано ухвали суду від 10.12.2020, 30.12.2020 та 29.01.2021, підприємство поштового зв`язку не повертало до суду без вручення адресату

Проте, дотепер відповідач-2 не проявив свого відношення до заявленого до нього позову: не подав у встановлений судом строк відзив на позов, а також будь-яких заяв та клопотань процесуального характеру по справі.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 11.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2020, встановлено відповідачам строк 02.12.2020 для надання відзиву на позов, а позивачу строк 09.12.2020 для надання відповіді на відзив.

Іншою ухвалою суду від 11.11.2020 відмовлено, за необґрунтованістю, в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Відповідач-1 надіслав відзив на позовну заяву до суду поштою 30.11.2020 (згідно з відбитком календарного штемпелю на поштовому конверті (а.с.81)). Даний відзив надійшов до суду 07.12.2020 та прийнятий судом до справи для врахування доводів відзиву при розгляді справи по суті, як такий, що поданий у встановлений судом строк, згідно з положеннями ч.7 ст.116 Господарського процесуального кодексу України.

До поданого до суду відзиву відповідача-1 на позов не було додано доказів надсилання відзиву позивачу. Поряд з цим, позивач, згідно з заявою від 10.12.2020 (а.с.107), ознайомився з відзивом на позов відповідача-1, що наявний в матеріалах судової справи.

Підготовче провадження у справі проведене в судових засіданнях 10.12.2020, 30.12.2020, й ухвалою суду від 30.12.2020 підготовче провадження у справі закрито, а розгляд справи по суті - в судовому засіданні 17.02.2021.

Ухвалою від 29.01.2021 суд постановив провести розгляд справи по суті протягом розумного строку.

Протокольною ухвалою від 30.12.2020 суд залишив без розгляду клопотання відповідача-1, що надійшло електронною поштою та не скріплене ЕЦП, про залучення його правонаступника до участі у справі, як неналежно оформлене. Іншою протокольною ухвалою від 30.12.2020 суд відмовив, за необґрунтованістю, у задоволенні клопотання відповідача-1 про залучення певних фізичних осіб до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: у клопотанні не вказано, на які саме права цих фізичних осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Також, ще однією протокольною ухвалою від 30.12.2020 суд залишив без розгляду відповідь на відзив, з доданими до неї документами (а.с.108-128), як-таку, що подана з порушенням вимог ч.3 ст.166 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень ч.6 ст.165 цього ж Кодексу (без доказів її надсилання відповідачам у справі), та за відсутності клопотань сторін про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі.

Позивачем та відповідачем-1 дотримано вимоги ч.2 та ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви та відзиву на позовну заяву, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою та відзивом прийнято судом до розгляду.

Після завершення розгляду справи в судовому засіданні 17.02.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановлено судом

На підставі рішення Херсонської обласної Ради народних депутатів від 10.10.1995 №88 та згідно з державним актом від 20.09.1995 серія І-ХС № 001860 на право постійного користування землею, що виданий Генічеською районною Радою народних депутатів позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ", набув право постійного користування земельною ділянкою площею 17,0га. для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці.

Вказаний держаний акт на право постійного користування землею ділянкою був зареєстрований відділом Держкомзема у Генічеському районі Херсонської області, про що зроблено запис у книзі записів державних актів № 402.

В подальшому, зазначеній у даному державному акті земельній ділянці був наданий кадастровий номер :11:001:0070, що відповідачами не заперечується.

Згідно з рішенням від 27.05.2009 № 81 виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (надалі відповідач-2) вирішено оформити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" (надалі позивач) на магазін-павільон по вулиці Набережній, 63 в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області за позивачем та доручити Генічеському державному бюро технічної інвентаризації видати позивачу свідоцтво про право власності.

Після чого, позивачу видано свідоцтво від 16.06.2009 серія САВ № 515829 про право власності на нерухоме майно - магазин павільйон, з місцезнаходженням по вулиці Набережній, 63 в с. Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області.

Позивач 04.10.2011 отримав у відділі містобудування та архітектури Генічеської районної державної адміністрації містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки під об`єкт будівництва "Автостоянка з спортивно-оздоровчим комплексом", за межами населеного пункту с. Генічеська Гірка, вул. Набережна,63 на території Щасливцевської сільської ради.

Позивачем 03.03.2014 була зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області декларація № ХС74 на початок виконання будівельних робіт по об`єкту "Будівництво автостоянки з спортивно-оздоровчим комплексом за межеми населеного пункту с. Генічеська Гірка, вул. Набережна,63 на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області".

Згідно з рішенням від 18.08.2020 № 2471 Щасливцевської сільської ради (надалі відповідач-1) вирішено:

- припинити землекористувачу, що зазначений в рішенні відповідача-1 як Генічеський спортивний клуб "Генічеськ", право постійного користування землею, загальною площею 17,0га, для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрільці, розташованою на території Щасливцевської сільської ради (за пунктом 1 рішення);

- вважати недійсним державний акт на право постійного користування землею, серії І-ХС № 001860 від 20.09.1995, виданий рішенням Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.10.1995 № 88, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 402, та скасувати державну реєстрацію даного акту (за пунктом 2 рішення).

Правовими підставами прийняття цього рішення відповідача-1 вказано статтю 92, пункт е) частини 1 статті 141, статтю 142 Земельного кодексу України та ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", а фактичними підставами його прийняття доповідну записку від 31.07.2020 юрисконсульта відповідача-1 та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.08.2020 № 218732488.

За рішенням від 30.09.2020 № 2568 цієї ж ради (відповідач-1), з метою проведення державної реєстрації припинення Генічеському спортивному клубу "Генічеськ" права постійного користування землею та на підставі ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", вирішено внести зміни до пункту 1 рішення від 18.08.2020 №2471 відповідача-1, виклавши цей пункт у новій редакції, а саме: "1. Припинити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" () (Генічеському спортивному клубу "Генічеськ") право постійного користування землею, з кадастровим номером :11:001:0070, загальною площею 17,0га, для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрільці, розташованою на території Щасливцевської сільської ради по вул. Набережна, 63 в с Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області".

06.10.2020 державним реєстратором Давиденко Оксаною Костянтинівною відповідача-2 до державного реєстру прав на нерухоме майно внесено рішення з індексним номером № 54439536 щодо припинення права постійного користування позивача земельною ділянкою, для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці, кадастровий номером земельної ділянки - :11:001:0070. Підставою для такого внесення державним реєстратором зазначено рішення відповідача-1 № 2417 від 18.08.2020 та № 2568 від 30.09.2020, дата державної реєстрації припинення права - 02.10.2020.

Земельна ділянка на час звернення до суду з позовом розташована на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

Правові норми, що підлягають застосуванню

1. Щодо набуття та припинення права постійного користування земельною ділянкою

Відповідно до ч.1 cт.92 Земельного кодексу України, що набрав чинності з 01.01.2002, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За ч.2 cт.92 Земельного кодексу України суб`єктами права постійного користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності можуть бути: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування"; ґ)заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, зокрема, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користуванні.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е)набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Відповідно до ст.143 Земельного кодексу України підставами для примусового припинення прав на земельну ділянку, яке здійснюється у судовому порядку є: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об`єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров`ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г)примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; г)примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов`язаннях власника цієї земельної ділянки; д) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

2. Щодо повноважень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України. Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належать та, відповідно, виключно на пленарних засідання цих рад вирішуються такі питання:

1) затвердження регламенту ради;

2) утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій;

3) утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск;

4) обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом;

5) затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання;

6) утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради;

7) затвердження плану роботи ради та заслуховування звіту про його виконання з урахуванням вимог ст.32 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";

8) заснування аудіовізуальних (електронних) засобів масової інформації відповідної ради, призначення і звільнення їх керівників;

9) заслуховування звіту сільського, селищного, міського голови про діяльність виконавчих органів ради, у тому числі щорічного звіту про здійснення державної регуляторної політики виконавчими органами відповідної ради;

10) прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові;

11) заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує;

12) заслуховування повідомлень депутатів про роботу в раді, виконання ними доручень ради;

13) розгляд запитів депутатів, прийняття рішень по запитах;

14) прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законом;

15) скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень;

16) прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом;

18) прийняття рішення про проведення місцевого референдуму;

19) прийняття відповідно до законодавства рішень щодо організації проведення референдумів та виборів органів державної влади, місцевого самоврядування та сільського, селищного, міського голови;

20) прийняття рішень про наділення органів самоорганізації населення окремими власними повноваженнями органів місцевого самоврядування, а також про передачу коштів, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення;

21) прийняття рішень про об`єднання в асоціації або вступ до асоціацій, інших форм добровільних об`єднань органів місцевого самоврядування та про вихід з них;

21-1) схвалення угод про об`єднання єврорегіонального співробітництва, прийняття рішень про утворення об`єднання єврорегіонального співробітництва, про приєднання до такого об`єднання або про вихід з нього, затвердження статуту об`єднання єврорегіонального співробітництва та внесення до нього змін;

21-2) прийняття рішень про вступ до європейського об`єднання територіального співробітництва та про вихід з такого об`єднання;

22) затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування;

23) розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету;

24) встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України;

25) утворення цільових фондів, затвердження положень про ці фонди;

25-1) утворення місцевих фондів фінансової підтримки кінематографії, у тому числі програм грантової, конкурсної або позаконкурсної підтримки кінематографії, визначення умов та порядку використання цих фондів;

26) прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень;

27) прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету;

28) прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку;

28-1) прийняття рішень про укладення спеціальних інвестиційних договорів відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями";

29) встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету;

30) прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади;

30-1) прийняття рішень про визначення критеріїв, відповідно до яких утворення наглядової ради є обов`язковим у комунальних унітарних підприємствах та у господарських товариствах, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді; про затвердження порядку утворення наглядової ради, порядку призначення членів наглядової ради комунального унітарного підприємства; про визначення кола питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради комунального унітарного підприємства; про встановлення вимог до незалежних членів наглядової ради комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді;

30-2) визначення критеріїв відбору незалежного аудитора та критеріїв віднесення комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді, до таких, фінансова звітність яких (у тому числі консолідована) підлягає обов`язковій перевірці незалежним аудитором, та затвердження порядку такої перевірки і порядку залучення незалежного аудитора;

31) прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення;

32) створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб);

33) вирішення відповідно до законодавства питань про створення підприємствами комунальної власності спільних підприємств, у тому числі з іноземними інвестиціями;

33-1) прийняття рішень щодо надання згоди на організацію співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста, у формах, визначених ст.4 Закону України "Про співробітництво територіальних громад", щодо схвалення проекту договору про співробітництво та інших рішень, пов`язаних із здійсненням відповідно до зазначеного Закону співробітництва територіальних громад;

33-2) заслуховування звітів, пов`язаних із здійсненням відповідно до Закону України "Про співробітництво територіальних громад" співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста;

34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин;

35) затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України;

36) вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу;

37) прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу;

37-1) прийняття рішень про утворення кінокомісії, організацію територій та об`єктів як привабливих локацій для кінозйомок, а також ефективне використання потенціалу української сервісної індустрії в галузі кінематографії, формування бази даних відповідних об`єктів, визначення умов їх використання;

38) надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію;

39-1) створення відповідно до закону за рахунок коштів місцевого бюджету установ з надання безоплатної первинної правової допомоги, призначення і звільнення керівників цих установ, залучення в установленому законом порядку фізичних чи юридичних осіб приватного права до надання безоплатної первинної правової допомоги;

40) заслуховування інформації прокурорів та керівників органів Національної поліції про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадського порядку та результати діяльності на відповідній території;

41) прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами;

42) затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації;

43) затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції;

44) встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

44-1) встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

45) прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

45-1) визначення територій, на яких можуть проводитися потенційно небезпечні заходи в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки;

46) прийняття рішень, пов`язаних із створенням спеціальних вільних та інших зон, змінами в статусі цих зон, внесення до відповідних органів пропозицій з цих питань; надання згоди на створення таких зон за ініціативою Президента України або Кабінету Міністрів України;

47) прийняття рішення про дострокове припинення повноважень органів територіальної самоорганізації населення у випадках, передбачених цим Законом;

48) затвердження статуту територіальної громади;

49) затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади;

50) прийняття рішень щодо виконання положень ст.ст.7, 11, 12, 20, 24 Закону України "Про засади державної мовної політики";

51) надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності;

52) створення відповідно до законодавства комунальної аварійно-рятувальної служби;

53) затвердження відповідно до закону Положення про помічника-консультанта депутата ради та опису посвідчення помічника-консультанта депутата ради.

54) вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства;

55) визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами;

56) визначення шляхів стимулювання користування електромобілями та іншими екологічними видами транспорту;

56-1) затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів;

57) встановлення плати за доступ до об`єкта будівництва, транспорту, енергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі комунальної власності відповідно до Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж".

Відповідно до ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища належать:

а) власні самоврядні (повноваження):

1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів;

2) підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля;

3) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів про оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу;

5) оприлюднення у мережі Інтернет геопросторових даних та метаданих, що створені за рахунок коштів місцевого бюджету, коштів міжнародної технічної допомоги та передані органу місцевого самоврядування, згідно з Законом України "Про національну інфраструктуру геопросторових даних";

б) делеговані повноваження:

1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів;

3) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

4) погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення;

5) вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом;

6) вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення;

7) визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства;

7-1) здійснення контролю за діяльністю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами;

8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;

9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою;

10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;

11) створення та забезпечення функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем, які є складовою мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації;

12) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи;

13) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;

14) здійснення контролю за забезпеченням безперешкодного і безоплатного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів та островів для загального водокористування відповідно до закону;

15) надання податковим органам у строки та в порядку, встановлені Податковим кодексом України, інформації щодо власників та користувачів, у тому числі на правах оренди (суборенди), емфітевзису, земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території відповідної сільської, селищної, міської ради, ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є)здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и)встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

3. Щодо захисту прав землекористувача

Згідно з ч.1 ст.95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено договором або законом, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно з ч.2 ст.95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України:

- землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (за частиною 2 цієї статті);

- захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (за частиною 3 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень":

- "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (за пунктом 1);

- "реєстраційна справа" - сукупність документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документів, сформованих у процесі проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються у паперовій та електронній формі (за пунктом 8);

- "реєстраційна дія" - державна реєстрація прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, скасування державної реєстрації прав, а також інші дії. що здійснюються в Державному реєстрі прав, крім надання інформації з Державного реєстру прав (за пунктом 9).

Також, нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено:

- виконавчі органи сільських, селищних та міських рад належать до суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (стаття 6);

- державним реєстратором є громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав (ч.1 ст.10);

- державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій та приймає відповідні рішення, вносить до відкритого розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно (п.1, п.2 та п.5 ч.3 ст.10);

- державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно здійснюється на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (п.9 ч.1 ст.27).

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Станом на день прийняття відповідачем-1 оспорюваних позивачем рішень позивач був землекористувачем, право постійного користування землею якого є зареєстрованим у встановленому законом порядку: у матеріалах справи наявний державним актом від 20.09.1995 серія І-ХС № 001860 на право постійного користування землею.

При розгляді даної справи відповідачами не надано будь-яких заперечень щодо правомірності (законності) набуття позивачем права постійного користування земельною ділянкою у відповідності до рішення Херсонської обласної Ради народних депутатів від 10.10.1995 № 88 та згідно з державним актом від 20.09.1995 серія І-ХС № 001860 на право постійного користування землею. Також, у справі відсутні будь-які докази протиправності (незаконності) набуття позивачем у постійне користування спірної земельної ділянки.

За ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного землекористування є безстроковим.

Згідно з абз.11 пункту 5.3. рішення від 22.09.2005 № 5-рп/2005 Конституційного Суду України зазначено, що стаття 92 Земельного кодексу України не обмежує і не скасовує чинне право постійного користування земельними ділянками, набуте у встановленому законодавством порядку станом на 01.01.2002 - дата набрання чинності Земельним кодексом України. З урахуванням цього, видані до 01.01.2002 державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними та підлягають заміні у разі добровільного звернення осіб.

Відповідно до ст.1512 Конституції України рішення, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені

За оспорюваним позивачем рішенням відповідача-1 від 18.08.2020 №2471, однією з правових підстав його прийняття вказана стаття 92 Земельного кодексу України. При цьому, у доданій до відзиву на позов доповідній записці юрисконсульта відповідача-1, вказано, зокрема, що (надалі цитата) "організаційно-правова форма ТОВ СК "Генічеськ" - Товариство з обмеженою відповідальністю, що суперечить ст.92 ЗКУ".

З урахуванням вказаної юридичної позиції, що містить рішення № 5-рп/2005 від 22.09.2005, а також, згідно з приписами ст.1512 Конституції України, норми статті 92 Земельного кодексу України, зокрема, частини 2 цієї статті, не можуть бути належною правовою підставою для припинення права позивача щодо постійного користування земельною ділянкою за рішенням відповідача-1 від 18.08.2020 №2471.

2. У рішенні відповідача-1 від 18.08.2020 №2471 однією з правових підстав прийняття зазначеного рішення вказана стаття 142 Земельного кодексу України.

Дана стаття врегульовує порядок припинення прав власності на земельну ділянку та постійного користування земельною ділянкою, у разі добровільної відмови від таких прав.

Згідно з нормами ч.3 даної статті, якими врегульовано, безпосередньо, порядок добровільного припинення права постійного користування земельною ділянкою, припинення такого права у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Поряд з цим, відповідачем-1 або відповідачем-2 не надано суду доказів подання позивачем заяви про добровільну відмову від належного йому права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :11:001:0070.

За таких обставин, норми статті 142 Земельного кодексу України, зокрема, частини 3 цієї статті, не можуть бути належною правовою підставою для припинення права позивача щодо постійного користування земельною ділянкою за рішенням відповідача-1 від 18.08.2020 №2471.

3. Суд відхиляє та, відповідно, не приймає до уваги при розгляді справи доводи відповідача-1, що містить відзив на позов, про наявність підстав для припинення права позивача щодо постійного користування земельною ділянкою згідно з положеннями пункту ґ) статті 141 Земельного кодексу України, у зв`язку з використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Ці доводи не прийнято судом до уваги, оскільки за текстом обох оспорюваних позивачем рішень відповідача-1, як від 18.08.2020 № 2471, так і від 30.09.2020 № 2568, не вказано пункт ґ) статті 141 Земельного кодексу України, як правову підставу для прийняття цих рішень, а також, не зазначено в якості фактичних підстав прийняття відповідачем-1 цих рішень - використання позивачем земельної ділянки не за цільовим призначенням.

4. У рішенні відповідача-1 від 18.08.2020 №2471 однією з правових підстав прийняття зазначеного рішення вказаний пункт е) статті 141 Земельного кодексу України, за яким право постійного користування земельною ділянкою припиняється у разі набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. У зв`язку із цим, суд зазначає про наступне.

4.1. На земельної ділянці, з кадастровим номером :11:001:0070, знаходиться нерухоме майно, що належить позивачу та зареєстровано за ним відповідно до вимог діючого законодавства України, що підтверджено рішенням відповідача-2 27.05.2009 № 81 та свідоцтвом від 16.06.2009 серія САВ № 515829 про право власності на нерухоме майно - магазин павільйон. За таких обставин обґрунтування рішення відповідача-1 від 18.08.2020 №2471 про припинення права позивача щодо постійного користування усією земельною ділянкою загальною площею 17,0га, тобто, зокрема, й частиною цієї ділянки під належними позивачеві на праві приватної власності будівлями, не узгоджується з положеннями частини 1 статті 95 Земельного кодексу України та пунктом е) статті 141 Земельного кодексу України.

4.2. У рішенні відповідача-1 від 18.08.2020 №2471 однією з правових підстав прийняття зазначеного рішення вказаний пункт е) статті 141 Земельного кодексу України, за яким право постійного користування земельною ділянкою припиняється у разі набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Проте, за статтею 143 Земельного кодексу України "Підстави для примусового припинення прав на земельну ділянку" законом не передбачено такої підставі для примусового припинення права користування земельною ділянкою як "набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці". Відповідно, позбавлення суб`єкта права постійного землекористування земельної ділянки після, державної реєстрації цього права поза межами підстав, визначених ст.143 Земельного кодексу України є порушенням права останнього на користування земельною ділянкою.

У відповідності до приписів ч.2 ст.19 та ч.1 ст.144 Конституції України, а також ст.10, ч.3 ст.24, ст.25 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", ст.ст.3, 12 Земельного кодексу України орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про припинення права користування земельною ділянкою лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст.ст.140-149 Земельного кодексу України.

Поряд з цим, за приписами статтями 26 та 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" сільські, селищні та міські ради, а також їхні виконавчі органи не мають у сфері регулювання земельних відносин повноважень, за своїм рішенням примусово припиняти право користування земельною ділянкою за відсутності на це згоди землекористувача.

З огляду на приписи наведених норм, за наявності правових підстав для припинення права постійного користування земельною ділянкою та за відсутності на це згоди землекористувача, припинення права постійного користування земельною ділянкою здійснюється, виключно, в судовому порядку у відповідності до ч.2 ст.158 Земельного кодексу України.

5. Оскільки під час розгляду справи підтверджений факт прийняття відповідачем-1 рішень від 18.08.2020 №2471 та від 30.09.2020 № 2568 в порушення вимог законодавства України у сфері земельних відносин, то запис в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень від 06.10.2020 №54439536 про припинення права позивача користування земельною ділянкою, що вчинений на підставі таких протиправних рішень державним реєстратором відповідача-2 має бути визнаний незаконним та підлягає скасуванню.

Висновки суду

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки за результатами розгляду справи підтверджений факт протиправності (незаконності) рішень відповідача-1 від 18.08.2020 №2471 та від 30.09.2020 №2568, якими порушено права позивача, як землекористувача, й, відповідно, підлягає третя, похідна від двох вказаних (основних) позовних вимог вимога про визнання незаконним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень про припинення права позивача постійного користування земельною ділянкою.

За висновком суду, у даному випадку, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, з метою забезпечення ефективного способу захисту порушеного права позивача, як землекористувача, є необхідним задоволення як позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення відповідача-1 від 18.08.2020 №2471, так і позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення відповідача-1 від 30.09.2020 №2568 (хоча за останнім з цих рішень було лише внесено зміни до вказаного першим рішення).

Даного висновку суд дійшов, оскільки у записі в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень від 06.10.2020 №54439536 про припинення права позивача користування земельною ділянкою (кадастровий номер :11:001:0070) підставами реєстрації припинення права позивача вказано обидва вказані рішення відповідача-1.

Розподіл судових витрат

У відповідності до ч.1, п.п.2 п.2 ст.4 та ч.3 ст.6 Закону України Про судовий збір за подання у 2020 році до господарського суду позовної заяви з трьома вимогами немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір в розмірі 6306грн.

Фактично ж за подання у 2020 році до господарського суду позовної заяви з трьома вимогами немайнового характеру позивач сплатив 6591грн. за квитанцією від 09.11.2020 №0.0..1.

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за квитанцією від 09.11.2020 № 0.0..1 у сумі 6306грн, які згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог", підлягають стягненню у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі з відповідачів, з розподілом між ними в рівних частках (по 3153грн з кожного).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Проте, суд констатує про відсутність у матеріалах справи клопотань про повернення судового збору .

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 18.08.2020 № 2471 про припинення права користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070).

3. Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області від 30.09.2020 № 2568 про внесення змін до рішення від 18.08.2020 № 2471 про припинення права користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070).

4. Визнати незаконним та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав та їх обмежень від 06.10.2020 №54439536 про припинення права користування Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" земельною ділянкою площею 17,0га для автомобільної стоянки та спортивно-оздоровчого комплексу на Арабатській стрілці (кадастровий номер земельної ділянки :11:001:0070).

5. Стягнути з Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області (місцезнаходження: 75580, Херсонська обл., Генічеський р-н, с. Щасливцеве, вул.Миру, буд.26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26186462) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Набережна, буд.63; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22729440) 3153,00грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Виконавчого комітету Щасливцевської сільської ради (місцезнаходження: 75580, с. Щасливцеве, Генічеського району Херсонської області, вул.Миру, буд.26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04400647) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Генічеськ" (місцезнаходження: 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Набережна, буд.63; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22729440) 3153,00грн компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.04.2021

Суддя К.В. Соловйов