ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/492/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Заступника керівника Київської обласної прокуратури
про забезпечення позову від 12.04.2021 № 15/3-431вих-21
у справіГосподарського суду Київської області № 911/492/21
за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської міської ради, Київська обл., м. Вишгород
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза», Київська обл., м. Вишгород
пророзірвання договору оренди земельної ділянки
без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Київської обласної прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Вишгородської міської ради (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» (далі відповідач) про розірвання укладеного між сторонами у справі 11.11.2016 за реєстровим № 1127 договору оренди земельної ділянки площею 0,3757 га, яка знаходиться за адресою: вул. Набережна, 6, м. Вишгород, Київська область, кадастровий номер :01:257:6002 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування.

В обґрунтуванні позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства, а саме ст.ст. 96, 168 Земельного кодексу України та умов договору оренди земельної ділянки від 11.11.2016 № 1127, укладеного між сторонами у справі, позаяк відповідач використовує орендовану земельну ділянку з кадастровим номером :01:257:6002 не за цільовим призначенням, без збереження властивостей ділянки, що має наслідком припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання оскаржуваного договору оренди в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.03.2021 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження.

На адресу Господарського суду Київської області від Заступника керівника Київської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову від 12.04.2021 № 15/3-431вих-21, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» чи будь яким іншим фізичним чи юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області підготовчі та будівельні роботи.

Подана заява мотивована тим, що відповідач використовує орендовану земельну ділянку не для потреб реконструкції та обслуговування існуючого майнового комплексу будівлі ресторану «Вишгород», а для будівництва нових об`єктів житлової забудови (багатоквартирного житлового будинку), будівельні роботи якого (багатоквартирного житлового будинку) розпочато, що надає право відповідачу здійснити державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проведення на земельній ділянці будівельних робіт та подальшої реєстрації права власності на об`єкт завершеного будівництва. Таким чином, прокурор стверджує, що існує реальна загроза того, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Вишгород може бути незаконно забудована та при узаконенні збудованого об`єкту подальше її повернення до комунальної власності, експлуатація та розпорядження нею за цільовим призначенням буде неможливим, а відтак в разі задоволення позову, за відсутності своєчасних заходів його забезпечення неможливо буде повноцінно поновити порушене право територіальної громади у спірних правовідносинах.

В поданій заяві про забезпечення позову міститься також клопотання Заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд заяви за участю представника Київської обласної прокуратури.

Розглянувши подане Заступником керівника Київської обласної прокуратури клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову за участю представника Київської обласної прокуратури, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Частиною 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Оскільки наданих суду пояснень та доказів достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову і даний випадок не є винятковим, суд відмовляє в задоволенні клопотання Заступника керівника Київської обласної прокуратури про розгляд заяви про забезпечення позову за участю представника Київської обласної прокуратури.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» надійшли заперечення до заяви про забезпечення позову від 14.04.2021, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні заяви, з мотивів, які зводяться до того, що подана заява не підтверджується жодними доказами, позаяк відповідач не використовує орендовану земельну ділянку не за цільовим призначенням, не проводить на орендованій земельній ділянці будівельні роботи з будівництва багатофункціонального будинку, на такій земельній ділянці ведуться роботи з перенесення каналізації відповідно до проекту винесення існуючої мережі господарчо-побутової каналізації з-під «плями» забудови, право на проведення яких надано відповідачу згідно з ордером на розкриття, виданим позивачем у справі.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, додані до неї документи та матеріали справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2, 4 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір щодо відповідного, зазначеного в заяві предмета та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Суд зазначає, що прокурор звернувся до суду із немайновою позовною вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами у справі, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, а відтак в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Прокурор просить суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборонити відповідачу чи будь яким іншим фізичним чи юридичним особам проводити на орендованій відповідачем земельній ділянці підготовчі та будівельні роботи.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем орендодавець та відповідачем орендар укладено договір оренди земельної ділянки від 11.11.2016, за умовами якого міська рада на підставі рішення Сімнадцятої чергової сесії VII скликання від 17.10.2016 Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області № 17/73 надала орендарю в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, яка знаходиться в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області по вул. Набережна, 6.

Згідно інформаційної довідки від 14.01.2021 № 240374996 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський р., м. Вишгород, вул. Набережна, земельна ділянка 6, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування є комунальною власністю Вишгородської міської ради. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» строк на 49 років до 11.11.2065 з право пролонгації.

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано ТОВ «Вишгород Плаза» дозвіл від 19.09.2019 № ІУ 62 на виконання будівельних робіт «Багатофункціональний будинок громадського, комерційного та житлового призначення по вул. Набережній, 6 у м. Вишгород, Київської області» (нове будівництво).

У даній справі не заявлені вимоги щодо витребування відповідної земельної ділянки або визнання права на відповідну земельну ділянку для забезпечення яких було б співмірним накладати на таку земельну ділянку комунальної власністі Вишгородської міської ради, арешт, який би забезпечував виконання рішення у разі задоволення відповідних вимог. Крім того, прокурором не надано доказів вибуття такої земельної ділянки з комунальної власності Вишгородської міської ради, виключно якій належить право розпоряджатися земельною ділянкою, яка є предметом договору оренди, зокрема, її відчужувати, передавати в строкове платне користування тощо.

З огляду на зазначене, заявлений заявником захід забезпечення позову як накладення арешту на земельну ділянку, право оренди якої належить відповідачу на підставі чинного договору орендної земельної ділянки не є адекватним відносно вимоги на забезпечення якої він вживається.

Заявлений заявником захід забезпечення позову як заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» чи будь яким іншим фізичним чи юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області підготовчі та будівельні роботи не є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається, оскільки заборона товариству чи іншим особам вчиняти будь-які дії щодо користування орендованою відповідачем земельною ділянкою, не тільки позбавляє орендаря на весь час вирішення спору використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до умов договору, позаяк доказів використання не відповідно до умов договору на час вирішення заяви про забезпечення позову не встановлено, але й перешкоджатиме здійсненню відповідачем підприємницької діяльності, як юридичної особи, зокрема, з метою здійснення якої було укладено договір оренди земельної ділянки, який на даний час є чинним і презумпція правомірності якого у встановленому законом порядку не спростована.

Крім того, невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді арешту земельної ділянки та встановлення заборони здійснювати будівництво ніяким чином не призведе до неможливості виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявлених вимог про розірвання договору, враховуючи обраний прокурором спосіб захисту розірвання договору оренди земельної ділянки.

Застосування заявлених прокурором заходів забезпечення позову не забезпечує збалансованість інтересів сторін та не є співмірними із заявленою позовною вимогою про розірвання договору оренди земельної ділянки. Застосування вказаних заходів порушить право відповідача на правомірне користування земельної ділянкою та свідчитиме про надання судом переваги позиції прокурора ще до моменту вирішення справи по суті.

З огляду на вищезазначене, оцінивши обґрунтованість доводів прокурора щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням доведеності, розумності і співмірності його вимог стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» чи будь яким іншим фізичним чи юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області підготовчі та будівельні роботи.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову від 12.04.2021 № 15/3-431вих-21 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Вишгород Плаза» чи будь яким іншим фізичним чи юридичним особам проводити на земельній ділянці з кадастровим номером :01:257:6002 площею 0,3757 га, яка розташована по вул. Набережні, 6 у м. Вишгород Київської області підготовчі та будівельні роботи.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк