ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/79/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ - Марочкін В.О. за ордером від 19.04.2021 року серія ОД №522580;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ

на ухвалу Господарського суду Одеської області 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду, м. Одеса, суддя Погребна К.Ф., повний текст ухвали складено та підписано 01.03.2021 року

у справі № 916/79/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса

про розірвання договору та визнання зобов`язання за договором припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У січні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса, в якій просило суд розірвати договір купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "НАДІЯ", м. Одеса; визнати припиненим зобов`язання за договором купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "НАДІЯ", м. Одеса.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач, після приймання-передачі товару за актом на складі відповідача, не забезпечив збереження придбаного за спірним договором товару та не здійснив його доставку, чим фактично позбавив позивача фактичної можливості отримати придбаний товар, а тому таке порушення є істотним у розумінні ст. 651 Цивільного кодексу Украйни, у зв`язку з чим такий договір має бути розірваний за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/79/21.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі №916/79/21 (суддя Погребна К.Ф.) заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ про залишення позову без розгляду задоволено; залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса про розірвання договору та визнання зобов`язання за договором припиненими.

Ухвала суду мотивована тим, що законодавець передбачив право позивача у справі до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті звернутися до суду з заявою про залишення його позову без розгляду. При цьому, законодавець не передбачив обов`язку позивача обґрунтовувати підстави звернення до суду з такою заявою, з огляду на що, та приймаючи до уваги подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ заяви від 20.01.2021 року, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п. 5 ч. ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м.Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суд із апеляційною скаргою, в якій просило суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/79/21 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що посилаючись на ст. 54 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд Одеської області не врахував обставин справи № 916/79/21 та обставин, які зумовили звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ до суду із позовною заявою про розірвання Договору купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року та визнання зобов`язання за Договором купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року припиненими.

Так, як зазначає скаржник, протоколом від 12.12.2020 року № 12/12-20 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ звільнено з посади директора Товариства ОСОБА_2з 12.12.2020 року, призначено на посаду директора Товариства Бондара Віктора Володимировича з 13.12.2020 року. На підставі вказаного протоколу, 14.12.2020 року проведено реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою змінено директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" на Бондара Віктора Володимировича .

В подальшому Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.2020 року вказану реєстраційну дію було скасовано у зв`язку з наявністю заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2020 року у справі номер № 910/6729/20.

17.12.2020 року на підставі протоколу від 12.12.2020 року № 12/12-20 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, проведено реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якою змінено директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ на Бондара Віктора Володимировича .

Наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2020 року вказану реєстраційну дію було скасовано у зв`язку з наявністю заборони, встановленої ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2020 року у справі номер № 910/6729/20.

Протоколом № 16/12-20 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" від 16.12.2020 року прийнято рішення зобов`язати директора Товариства - ОСОБА_2 у строк до 12.01.2021 року звернутися до Господарського суду, за встановленою законом підсудністю, з позовними заявами про визнання недійсними, зокрема договору купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ"; зобов`язати директора Товариства ОСОБА_2 у строк до 12.01.2021 року відкликати довіреності, розірвати договори правової допомоги, повідомити про припинення доручень, з наступними адвокатами та представниками Товариства: Самборською Ю.А , Кучеровим ІА., Зінов`євим О. О , Каплієнко В. Є., Майструк НО. , Ареф`євим А.Ю. ; зобов`язати директора Товариства - ОСОБА_2 подати від імені Товариства у строк до 12.01.2021 року до Господарського суду міста Києва в рамках справи № 910/18192/20 заяву (відзив) про невизнання заборгованості за договором купівлі-продажу № від 06.03.2020 року та існування спору про право між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ" щодо заборгованості, яка виникла на підставі договору купівлі-продажу № від 06.03.2020 року.

Разом з тим, як зазначає скаржник, починаючи з 12.12.2020 року, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" діє всупереч волі та інтересам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ": ініціює судові спори; у існуючих судових спорах подає документи, які суперечать інтересам як самого Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", так і інтересам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", які в сукупності володіють 100% статутного капіталу; не виконує рішень учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", які є обов`язковими до виконання.

Тобто, наразі склалася ситуація, за якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" не може звернутися до суду через орган, який створено згідно з його статутом (виконавчий орган - директор), навіть не зважаючи на те, що учасниками Товариства використано усі можливі механізми (а саме. прийнято рішення про зобов`язання директора Товариства звернутися до суду).

Таким чином, як стверджує скаржник, з огляду на те, що директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" не виконує рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" від 16.12.2020 року, а позиція директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" повністю відрізняється від позиції учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", які в сукупності володіють 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", а також на практику Європейського суду з прав людини, є підстави стверджувати, що учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" (зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний маркетинговий центр») мають право самостійно звертатись до суду в інтересах та від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ".

Однак, як стверджує скаржник, викладеного вище Господарським судом Одеської області враховано не було, як і не було враховано того, що звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний маркетинговий центр» з позовною заявою від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" є не типовою ситуацією і право на звернення із такою позовною заявою випливає із практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також скаржник наголосив, що відповідно до ч. 10 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Як вказує скаржник, найбільш наближеними до правовідносин, які склалися у даній справі є правовідносини, які врегульовуються ст. 54 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, у правовідносинах, які склалися в рамках справи №91/79/21, має застосовуватися аналогія закону, а саме, враховуючи, що з позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" від імені та в інтересах якого діє учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний маркетинговий центр», то реалізація процесуальних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" має здійснюватися за аналогією із ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, у разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти. юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний маркетинговий центр» не надавало жодної згоди (що підтверджується матеріалами справи) Товариству з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" на здійснення свого процесуального права шляхом подачі заяви в порядку ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду. Однак вказаного не було враховано судом першої інстанції, що зумовило неправильне застосування положень ст. 54 Господарського процесуального кодексу України.

17.03.2021 року електронною поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ надійшла заява (підписана адвокатом Майструк Н.О.), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ просило суд не розглядати документи, що підписані Головня С.О. , як директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, або іншими особами, що діють на підставі повноважень, наданих Головня С.О. , як директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі №916/79/21, справу призначено до судового розгляду.

29.03.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ надійшла заява (підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ - Головня С.О.), в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в порядку ч. 4 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України визнало апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі №916/79/21 в повному обсязі та не заперечувало проти її задоволення.

Також у вказаній заяві зазначено, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ було відкликано всі довіреності на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, а також розірвано всі договори про надання правової допомоги, в т.ч. з Адвокатським об`єднанням «Лекс Плюс», адвокатом Каплієнком В.Є, Бондаревим В.В., Зінов`євим О.А., Самборською Ю.Л., Майструк Н.О., Кучеровим І.А.; наразі представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ у справі № 916/79/21 мають право лише адвокати, договори про надання правової допомоги з якими підписано новим директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ - Головня С.О.

07.04.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м.Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі № 916/79/21 в повному обсязі. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

Відзив ґрунтується на таких обставинах:

- позовна заява подана неналежним позивачем, виходячи з вимог ст. 45 Господарського процесуального кодексу України та 54 Господарського процесуального кодексу України;

- товар було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ за договором купівлі-продажу №20200305/1.

- Господарський суд міста Києва по справі № 910/14137/20, розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні ринкові інновації» (одного з учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ про визнання договору купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року недійсним (той самий договір), відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасні ринкові інновації» у задоволенні позову.

- Північний апеляційний господарський суд 17.02.2021 року, розглянувши справу №910/14137/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні ринкові інновації» до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, відмовив у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні ринкові інновації» (ухвала по справі № 910/14137/20 від 23.02.2021 року);

- станом на сьогодні відкрите провадження Господарським судом міста Києва по справі № 910/409/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні ринкові інновації» до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ про розірвання договору та визнання зобов`язання за договором припиненими (справа стосується договору № 20200305/1 від 06.03.2020 року, тобто того ж самого договору, що є предметом розгляду даної справи);

- Господарським судом міста Києва 03.03.2021 року було прийнято ухвалу по справі № 910/18192/20 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ; 03.03.2021 року було опубліковано оголошення № 66037 про порушення справи про банкрутство.

Також 07.04.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд в порядку ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедури банкрутства, передати матеріали справи № 916/79/21 до Господарського суду міста Києва у справу № 910/18192/20, в якій порушено провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ.

16.04.2021 року поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса, в якому скаржник просив суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі №916/79/21 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі. Судовою колегією відповідь на відзив було долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ просив суд апеляційну скаргу залишити без змін, а оскаржувану ухвалу без задоволення.

З`єднання з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ, який заявляв клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами суду та яке ухвалою суду від 24.03.2021 року було задоволено, під час судового засідання виявилось неможливим, оскільки клопотання заявника не містило його електронної адреси та номеру телефону, що позбавило суд можливості зв`язатись з представником через систему відеоконференцзв`язку або за телефоном, при цьому, скаржника вказаною ухвалою було повідомлено, що відповідно до ч. 4 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, з огляду на що справу було розглянуто за відсутності вказаного представника.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, будь-яких клопотань процесуального характеру суду не надав.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, явка сторін до суду ухвалами не визнавалася обов`язковою, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа перебувала в провадженні досить тривалий час, учасники справи мали можливість подати всі необхідні клопотання та заяви, висловити свої позиції щодо суті спору та вимог і доводів апеляційної скарги, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, яка з`явилася до суду апеляційної інстанції, в апеляційному порядку переглядається ухвала, а не рішення суду, і існує скорочений термін розгляду такої категорії процесуальних документів, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників скаржника та відповідача.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі № 916/79/21 потребує зміни її мотивувальної та резолютивної частин з викладенням їх в редакції постанови суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено і неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У січні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса, в якій просило суд розірвати договір купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса; визнати припиненим зобов`язання за договором купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору відповідач, після приймання-передачі товару за актом на складі відповідача, не забезпечив збереження придбаного за спірним договором товару та не здійснив його доставку, чим фактично позбавив позивача фактичної можливості отримати придбаний товар, а тому таке порушення є істотним у розумінні ст. 651 Цивільного кодексу Украйни, у зв`язку з чим такий договір має бути розірваний за рішенням суду. При цьому, обґрунтовуючи звернення до суду в інтересах позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ посилається на невиконання директором позивача волі загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ щодо ініціювання розгляду спору у даній справі в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/79/21.

16.01.2021 року за вх. № 1145/21 до суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ надійшла заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ просило суд відмовити у відкритті провадження у справі № 916/79/21, повернути позовну заяву та додані до неї документи позивачу.

20.01.2021 року за вх. № 1725/21 до суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ надійшла заява (підписана адвокатом Майструк Н.О.) в порядку ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду.

Заява мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ не подавало вищевказану позовну заяву та не уповноважувало нікого на її подання, в середині грудня 2020 року було здійснено рейдерське захоплення Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ, яке є власником 77,5 % Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, з огляду на що, особи, які незаконним шляхом заволоділи часткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, наразі незаконно від його імені подають позовні заяви до суду.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/79/21 (суддя Погребна К.Ф.) заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ про залишення позову без розгляду задоволено; залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса про розірвання договору та визнання зобов`язання за договором припиненими.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, доводи та мотиви зміни мотивувальної та резолютивної частини ухвали судом апеляційної інстанції.

За змістом ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Аналогічні положення викладено у ст. 20 Господарського кодексу України, відповідно до якої кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 41 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи; при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник; у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи здатні особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (процесуальна дієздатність).

Частиною 2 ст.45 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

За змістом ч. 5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Частиною 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

За змістом ч. 5 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Право осіб на звернення до суду в інтересах інших осіб, згідно з приписами ст. 41, 45, 53 Господарського процесуального кодексу України, обмежено тими випадками, коли таке право надано їм законом, за наявності підстав для такого звернення. Позивачами у таких випадках є особи, в інтересах яких подано позов, якщо для цього були відповідні правові підстави такого звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позов подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ, що діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м.Одеса про розірвання договору купівлі-продажу № 20200305/1 від 06.03.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса; визнання припиненим зобов`язання за договором купівлі-продажу №20200305/1 від 06.03.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса.

На обґрунтування свого права на пред`явлення позову в інтересах іншої особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ зазначає, що воно є власником 77,5 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, при цьому, наразі склалася ситуація, за якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" не може звернутися до суду через орган, який створено згідно з його статутом (виконавчий орган - директор), оскільки позиція директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" повністю відрізняється від позиції учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", які в сукупності володіють 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ". Також заявник зазначив, що не має можливості звернутися до суду з вказаним позовом через призначеного саме засновниками (учасниками) керівника.

Судова колегія наголошує, що оскільки в даному випадку заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ звернувся до суду із позовною заявою в інтересах іншої юридичної особи, суду перш за все необхідно було встановити обсяг повноважень такої особи на звернення із відповідним позовом.

При цьому, необхідно наголосити, що обставини щодо порушення прав заявника не впливають на з`ясування питання про наявність у заявника права звертатися до суду в інтересах іншої особи та вирішення справи за таким позовом, оскільки при вирішенні такої справи має значення наявність порушення прав саме особи, в інтересах якої поданий позов, а не особи, яка його подала.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ звернулася до суду з позовом за захистом прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" поза відносинами представництва, за відсутності доказів наявності таких відносин, що не узгоджується з вимогами процесуального законодавства, оскільки положеннями чинного законодавства не передбачено звернення учасника юридичної особи до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї юридичної особи поза відносинами представництва, окрім позовів про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

Так, зокрема, ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

З вказаного слідує, що з іншими позовами в інтересах юридичної особи власник (учасник, акціонер) може звернутися лише в разі наявності підстав, прямо передбачених відповідними законодавчими нормами.

Тобто, приписами чинного процесуального законодавства чітко визначено категорію спорів, в яких з позовом може звернутись власник (учасник, акціонер) юридичної особи, а саме: позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, тоді як в даному випадку позовними вимогами є розірвання договору поставки та визнання правовідносин за ним припиненими.

З огляду на викладене, враховуючи, що положеннями чинного законодавства України не передбачена можливість звернення учасника юридичної особи до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів цієї особи поза відносинами представництва, окрім позовів про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою, судова колегія вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ в даному випадку не доведено наявності у нього правових підстав, прямо передбачених відповідними законодавчими нормами, для звернення до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ".

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 910/17629/19, від 22.05.2020 року у справі № 910/17602/19, від 08.09.2020 року у справі № 910/17599/19, від 28.02.2019 у справі № 904/4669/18.

Також судова колегія вважає за необхідне зауважити, що у даній справі відсутні виключні обставини, які б виправдовували звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" до суду в його інтересах, зокрема, позбавлення цієї юридичної особи можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав, про які йдеться у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Фельдман і Банк "Слов`янський" проти України", оскільки з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" не позбавлене можливості самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Наведений висновок відповідає висновку, зробленому у справі № 904/4669/18, в якій Верховний Суд застосував в подібних правовідносинах і рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2017 року у справі "Фельдман і Банк "Слов`янський" проти України".

При цьому, у разі якщо скаржник не згодний із позицією директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" та у разі неможливості призначити іншу особу на вказану посаду за умови наявності заборони, встановленої ухвалою суду в іншій справі, чи за інших обставин, що унеможливлюють призначення відповідної особи на посаду директора, скаржник не позбавлений права вирішити вказані питання у судовому порядку, як шляхом звернення із окремим позовом, що стосується корпоративних прав позивача, так і оскаржувати у встановленому законом порядку ухвали, якими накладено відповідні заборони тощо.

Щодо аргументу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ про порушення його власних інтересів судова колегія зазначає, що позовна заява містить твердження про необхідність захисту корпоративних і майнових прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ, зокрема, щодо отримання прибутку, проте подання позову саме в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", про що йшлося вище, не свідчить про безпосереднє набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ статусу позивача чи про пред`явлення ним такого позову від власного імені чи у власних інтересах.

Норми чинного процесуального законодавства не передбачають права особи одночасно звертатися з позовом як у власних інтересах, так і в інтересах іншої юридичної особи. Цей висновок випливає із відносності процесуальних відносин та завдання господарського судочинства, метою якого є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб чи держави. Ця мета реалізуються через право на звернення до господарського суду у власних інтересах, або в інтересах інших осіб, якщо таке право надано законом.

Водночас, скаржник не позбавлений права звернення до суду з метою захисту власне своїх порушених, невизнаних чи оспорюваних прав або інтересів шляхом подання відповідної позовної заяви із обґрунтуванням підстав такого звернення та викладенням своїх вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що у даній справі відсутні виключні обставини, які свідчать про те, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ" не може самостійно звернутись з відповідним позовом до суду, а отже у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ відсутні підстави для подання позову в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ".

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо відсутні підстави для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи.

У разі якщо після відкриття провадження у справі суд встановить відсутність підстав для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, то позовну заяву слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, що є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України. Відповідного висновку щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18.

Крім того, в даному випадку відсутні будь-які законні підстави для застосування аналогії закону (права), про що зазначає скаржник в апеляційній скарзі.

Виходячи з викладеного, за наведених обставин позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м.Київ в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ підлягає залишенню без розгляду саме на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо залишення позовної заяви без розгляду, однак висновки суду першої інстанцій про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ про залишення позову без розгляду та про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України є помилковими, дана заява не може бути предметом розгляду в даному випадку, однак відповідні порушення норм процесуального права не призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції по суті, а тому не є обов`язковою підставою для її скасування, водночас є підставою для зміни мотивувальної та резолютивної частин вказаного судового рішення з їх викладенням в редакції даної постанови.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 910/17629/19.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ не потребує задоволення, проте ухвала Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі № 916/79/21 потребує зміни її мотивувальної та резолютивної частин шляхом їх викладення в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

Що стосується заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ від 17.03.2021 року про рейдерські дії та від 29.03.2021 року про визнання апеляційної скарги, які підписані різними особами від імені юридичної особи, судова колегія зазначає, що зі змісту вказаних заяв вбачається, що наразі існує ситуація щодо остаточної невизначеності щодо наявності в таких осіб повноважень підписувати процесуальні документи від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, при цьому, оскільки судом апеляційної інстанції перевіряється законність ухвали про залишення позову без розгляду, а не рішення, прийняте судом у справі при її розгляді по суті, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості, та з огляду на обставини справи також не досліджує обставини щодо повноважень представників позивача на підпис процесуальних документів.

Крім того, оскільки позовна заява підлягає залишенню без розгляду у даній справі за іншими мотивами, викладеними в даній постанові, обставини, зазначені у вказаних заявах, значення під час апеляційного перегляду не мають, з огляду на що судовою колегією вказані заяви не розглядаються.

Також залишається без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "НАДІЯ", м. Одеса від 07.04.2021 року про передачу матеріалів справи № 916/79/21 до Господарського суду міста Києва у справу № 910/18192/20, в якій порушено провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, оскільки за результатами розгляду апеляційної скарги суд дійшов висновку про правомірність залишення позовної заяви без розгляду, але з інших підстав.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 226, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року у справі № 916/79/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.02.2021 року про залишення позову без розгляду у справі № 916/79/21 змінити, виклавши її мотивувальну та резолютивну частини в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

Залишити без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ринок сільськогосподарської продукції "СТОЛИЧНИЙ", м. Київ, в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрний маркетинговий центр", м. Київ про розірвання договору та визнання зобов`язання за договором припиненими.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 19.04.2021 року.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2021 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош