ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.2021 Справа № 905/2136/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при помічнику судді (за дорученням судді) Лагодіні Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕЙ.Саплай", м. Маріуполь Донецької області

до відповідача 2: Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області

про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 295 480,74 грн., з яких 266 661,67 грн. заборгованість за кредитом, 10 595,51 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 17 018,36 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 1 205,20 грн. - пеня, -

За участю представників сторін:

від позивача: Левицька А.В. за ордером ПТ №00058 від 18.01.2021

від відповідача 1: Чекменьов Д.М. за ордером ДН №000141 від 19.03.2021

від відповідача 2: не з`явився

У судовому засіданні 07.04.2021 оголошено перерву до 19.04.2021 року.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕЙ.Саплай", м. Маріуполь Донецької області та Фізичної особи Кохна Євгена Олександровича, м. Маріуполь Донецької області про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 295 480,74 грн., з яких 266 661,67 грн. заборгованість за кредитом, 10 595,51 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 17 018,36 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 1 205,20 грн. - пеня.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 06.02.2020 у розмірі 295 480,74 грн., виконання яких забезпечено договором поруки №POR145 від 06.02.2020, укладеного між позивачем та відповідачем 2.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на норми ст.ст. 173, 174, 193, 216, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 543, 554, 610, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 20, 27, 162, 163, 164 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2136/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 11.12.2020 позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/2136/20.

У підготовчому судовому засіданні 08.02.2021 судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2136/20 до розгляду по суті на 03.03.2021 року.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2021 відкладено розгляд справи по суті на 22.03.2021 року.

22 березня 2021 року через електронну пошту господарського суду Донецької області від відповідача 1 надійшов відзив, в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про відсутність повноважень у представника позивача адвоката Тільного Є.В. на подання позову відповідно до довіреності №807-К.Н-О від 01.03.19р., яка діє до 31.12.2020. Разом з цим, відповідач 1 зазначив про необґрунтованість розрахунку суми заборгованості. Вимоги щодо стягнення відсотків у вигляді щомісячної комісії, оскільки спірний кредитний договір не містить умов про нарахування такої комісії. Крім того, відповідачем зазначено, що спірний кредитний договір є неукладеним через відсутність в його змісті інформації про загальну суму зборів та платежів, які повинен сплатити відповідач 1, а також недоведеність укладання вказаного правочину у письмовій формі.

Ухвалою господарського суду від 22.03.2021 відкладено розгляд справи по суті на 07.04.2021 року.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянути впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ч.3 ст.4 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї № 2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 22.04.2016 р. N 01-06/1444/16 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини». У зазначеному листі вказано, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012.

Таким чином, норми ГПК України щодо строків розгляду справи не узгоджуються з нормами Конвенції про захист прав людини і основних свобод, яка є частиною національного законодавства і має пріоритет над національним законодавством, та із практикою Європейського суду з прав людини, яку суди мають використовувати як джерело права при вирішенні спорів.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини), ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснив розгляд справи 905/2136/20 у розумні строки, з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

У судовому засіданні 19.04.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача 2 у світлі приписів ст.ст. 13,42, ч.ч.1,3 ст.74 Господарського процесуального кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст.210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.ЕЙ.Саплай» (далі - Клієнт) та Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк) підписано заяву про приєднання (далі - Заява) до "Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua та взяв на себе зобов`язання виконувати умови вищезазначених умов та правил надання банківських послуг.

Так, відповідно до п.1.1. Заяви Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Розмір кредиту: 500 000,00 грн. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів Клієнту. Проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашені кредиту). Проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (пп.1.2.,1.3.,1.4.,1.5. Заяви).

За приписами п.1.6. Заяви порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Укладання кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладання Сторонами кредитного договору (п.1.10. Заяви).

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» (далі - Послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни.

Відповідно до п.3.2.8.3.1. Умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Строк користування Кредитом становить 12 місяців (п.3.2.8.3.1.2. Умов).

За приписами п.3.2.8.3.1.4. Умов Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно з п.3.2.8.3.2. Умов за користування послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та тарифах.

Пунктами 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов встановлено, що Клієнт зобов`язується оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.2., повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у термін і в сумах, як встановлено в п.п.3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.8.2.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Розділом 3.2.8.9. Умов визначено порядок розрахунків,

Відповідно до п.3.2.8.10.1. Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів, за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.9. цього договору, клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється за методом «факт/360», тобто для розрахунку використовуються фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів. Сплата пені здійснюється у гривні.

Термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років (п.3.2.8.10.5. Умов).

Пунктом 3.2.8.11. Умов визначено, що договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок Клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання Сторонами зобов`язань за договором.

Даний договір підписаний Сторонами в електронній формі шляхом накладання ЕЦП, що відповідає вимогами чинного законодавства.

Також Сторонами узгоджено та підписано «Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом» (а.с.22).

Разом з цим, з 04.02.2020 року між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - Кредитор) та Фізичною особою ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладено Договір поруки №POR145 (далі - Договір поруки), за умовами якого предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання підприємством - ТОВ «Ю.ЕЙ.Сплай» (далі - Боржник) зобов`язань за угодами - приєднання до: розділу 3.2.8. «Кредит КУБ» Умов та правил банківських послуг (далі - Угода 1) по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: - за період користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.2. Угоди 1 - перші 6 місяців 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту; - за період користування кредитом згідно з п.3.2.8.3.3. Угоди 1 - 4% в місяць від суми простроченої заборгованості; б)кредиту у розмірі 500 000,00 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання Боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких зобов`язань. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні (п.1.1.1. Договору поруки).

Згідно з п.1.5. Договору поруки у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.2.1.2. Договору поруки у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1. цього договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Не направлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладання цього договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Угодою 1 цей Договір припиняє свою дію.

Договір поруки підписаний Сторонами в електронній формі шляхом накладання ЕЦП.

Факт видачі кредиту у розмірі 500 000,00 грн. підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку відповідача та останнім не спростований (а.с.32).

Позивачем надані банківські виписки, які підтверджують заборгованість відповідача перед позивачем станом на 26.11.2020 за кредитом в розмірі 266 661,67 грн. 10 595,51 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 17 018,36 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 1 205,20 грн. - пеня.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 06.02.2020 у розмірі 295 480,74 грн., виконання яких забезпечено договором поруки №POR145 від 06.02.2020, позивач звернувся з розглядуваним позовом до суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Дослідивши Заяву про приєднання б/н від 06.02.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем 1, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу належних доказів іншого до матеріалів справи не надано, внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань утворилась та має місце заборгованість Відповідача 1 за кредитом у розмірі 266 661,67 грн., 10 595,51 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 17 018,36 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Таке невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, на забезпечення виконання грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 06.02.2020 укладено договір поруки №POR145 від 06.02.2020, відповідно до якого відповідач 1 - Фізична особа ОСОБА_1 виступає поручителем.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1-2 ст.554 ЦК України).

Аналогічні за змістом умови щодо солідарної відповідальності поручителя містяться у п.1.5. договору поруки №POR145 від 06.02.2020.

Згідно приписів ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Як зазначалося вище, відповідач 2 прийняв на себе зобов`язання щодо солідарної відповідальності за виконання відповідачем 1 грошових зобов`язань за кредитним договором. Прийнятий відповідачем 2 обов`язок надає кредиторові (позивачу) право, при порушенні позичальником зобов`язання, вимагати його виконання від будь-якої зобов`язаної особи - позичальника або/та поручителя.

Беручи до уваги встановлений судом факт видачі кредиту та наявність солідарного обов`язку відповідачів щодо виконання грошового зобов`язання за спірним договором, вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 06.02.2020 у розмірі 266 661,67 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 10 595,51 грн., та 17 018,36 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії є правомірними, доведені належним чином та відповідачами не спростовані.

Отже, перевіривши арифметичну відповідність заявлених до стягнення відсотків за умовам кредитного договору, та встановлення їх ідентичності та відповідності умовам договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 1205,20 грн., нарахованої за період з 08.08.2020 по 26.11.2020 позивач обґрунтовує посиланням на п.3.2.8.10.1. Умов, яким передбачено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів, за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.9. цього договору, клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.3.2.8.10.5. Умов термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим Договором встановлюються сторонами тривалістю 15 років

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені за порушення строку оплати поставленої продукції визначено у п.7.4. спірного договору, вимоги ст.547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання, видом якого у розумінні ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Отже, здійснивши перевірку розрахунку пені за період 08.08.2020 по 26.11.2020, суд дійшов висновку, що її розмір є вірним, з огляду на що, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 1205,20 грн.

Посилання представника 1 щодо безпідставності вимог позивача в частині стягнення з позичальника всієї суми кредиту не заслуговує уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Не приймаються до уваги й посилання відповідача 1 щодо не доведення позивачем факту укладання спірного кредитного договору, оскільки факт видачі кредиту підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку відповідача та останнім не спростований, що свідчить про факт укладання спірного договору у розумінні ч.2 ст.1046 ЦК України.

Щодо зауважень відповідача стосовно підписання кредитного договору б/н від 06.02.2020 невстановленою особою з використанням кваліфікованого електронного підпису «ТЕХНІЧНИЙ КЛІЮЧ MSBGO», суд зазначає наступне.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлює основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів.

Відповідно до ст.5 Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Частинами 1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України "Про електронні довірчі послуги" (ч.3 ст.6 Закону).

Пункт 12 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначає, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Згідно положень п.23 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Кваліфікований сертифікат відкритого ключа - сертифікат відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (п.25 ст.1 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.23 цього Закону під час надання кваліфікованих електронних довірчих послуг використовуються кваліфіковані сертифікати електронного підпису, кваліфіковані сертифікати електронної печатки та кваліфіковані сертифікати автентифікації веб-сайту.

Відповідно до частини 2 статті 23 Закону України "Про електронні довірчі послуги" серед атрибутів або відомостей, що обов`язково повинен містити кваліфікований сертифікат відкритого ключа, визначено ідентифікаційні дані, які однозначно визначають користувача електронних довірчих послуг, у тому числі обов`язково: найменування створювача електронної печатки та код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, за якими здійснено його державну реєстрацію.

Як встановлено судом, спірні договори підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису «ТЕХНІЧНИЙ КЛІЮЧ MSBGO» АТ КБ Приватбанк з зазначенням сертифікату №2ВC7DF9A3891DAA714000E9921E01, в якому містяться обов`язкові ідентифікаційні дані, що у розумінні Закону України "Про електронні довірчі послуги" є кваліфікованим електронним підписом та у повній мірі ідентифікує позивача.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕЙ.Саплай", м. Маріуполь Донецької області до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 295 480,74 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕЙ.Саплай" (87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Червономаяцька, буд.2; ) та Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ; ІПН НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість у розмірі 295 480,74 грн., з яких 266 661,67 грн. заборгованість за кредитом, 10 595,51 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 17 018,36 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 1 205,20 грн. - пеня.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.ЕЙ.Саплай" (87510, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Червономаяцька, буд.2; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 216,11 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ; ІПН НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 216,10 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 21.04.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/