ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 справа № 914/390/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. у порядку спрощеного провадження, без проведення судового засідання, розглянув справу за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Київ,

до відповідача: Головного управління Національної поліції у Львівській області, м. Львів,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , с. Нова Кам`янка Жовківського району Львівської області,

про стягнення 150300,63 грн.

За участі представників: представники сторін та третьої особи не викликались, судове засідання у справі не проводилось

.

Суть спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», м. Київ, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області, м. Львів, 150300,63 грн.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач стверджує, що він відповідно до умов Генерального договору страхування А 505275 здійснив виплату УЛФ Фінанс страхового відшкодування у розмірі 250300,63 грн. УЛФ Фінанс застрахувало у позивача ризик настання збитків, спричинених пошкодженням, знищенням, втратою забезпеченого транспортного засобу. Шкоду забезпеченому транспортному засобу заподіяно з вини водія ОСОБА_1 , який у момент заподіяння шкоди виконував свої трудові (службові) обов`язки, керуючи транспортним засобом, що належав відповідачу. На підставі приписів ст. 27 Закону України «Про страхування», статей 1166, 1172, 1191, 1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 150300,63 грн. різниці між фактичним розміром виплаченої позивачем суми (250300,63 грн.) на відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Land Cruiser 150, д.н.з. НОМЕР_1 , та здійсненим йому відшкодуванням (100000 грн.) АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП», у якому застрахована цивільна відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві від 26 березня 2021 р. просить у задоволенні позову відмовити. При цьому відповідач виходить з того, що в силу норм статей 1187, 1188 ЦК України посилання позивача на приписи статті 1172 ЦК України є помилковим.

Відповідач повідомляє, що поліцейський особливого призначення ОСОБА_1 не є працівником звичайної юридичної особи в розумінні статті 1172 ЦК України, а є посадовою особою органу державної влади (Національної поліції).

На думку відповідача, в силу приписів статей 1173, 1174 ЦК України, шкода має відшкодовуватись державою, незалежно від вини цих органів. Відповідач стверджує, що згідно з п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України, рішення про стягнення коштів Державного бюджету виконується виключно Державною казначейською службою України. Саме цій службі щорічно виділяються цільові кошти на відшкодування шкоди, у тому числі завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Відповідач вважає, що стягнення коштів на користь позивача повинно здійснюватися з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Стислий виклад відповіді позивача на відзив.

Позивач вказує, що твердження відповідача, викладені ним у відзиві, не відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, яку наведено у її постанові від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц.

Третя особа у справі пояснень суду не надала.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22.02.2021 р. позовну заяву у справі залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.03.2021 р. відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 30.03.2021 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Державної казначейської служби України.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви та характер спірних правовідносин між учасниками справи, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування: факту заподіяння шкоди внаслідок винних протиправних дій ОСОБА_1 під час виконання ним його трудових (посадових) обов`язків; факту належності транспортного засобу, яким заподіяно шкоду, відповідачу; факту відшкодування позивачем 250300,63 грн. на відновлювальний ремонт автомобіля його страхувальника, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; існування 150300,63 грн. різниці між фактичним розміром відшкодованої позивачем суми за ремонт автомобіля його страхувальнику та виплаченим позивачу страховим відшкодуванням, страховиком, у якого застраховано автомобіль, котрим завдано шкоду, або ж спростування наявності наведених вище обставин учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка належить до предмету доказування у справі, зазначено позивачем та відповідачем у додатках до позовної заяви у справі, відзиву, відповіді на відзив тощо.

Суд визнає встановленими, з огляду на вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, такі обставини, що є предметом доказування у справі.

ОСОБА_1 22.02.2019 р. о 9 год. 20 хв. порушив Правила дорожнього руху та є винним у зіткненні транспортних засобів Chevrolet Niva д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під його керуванням, і Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 . Вказане підтверджується постановою Франківського районного суду м. Львова від 23.04.2019 р. у справі № 465/1161/19, яка набрала законної сили. На підставі ч. 6 статті 75 ГПК Україна згадана постанова Франківського районного суду м. Львова у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для господарськго суду. Факт використання автомобіля Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 у момент настання дорожньо-транспортної пригоди ТОВ «Танк Транс» за згодою та з відома його власника (ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», м. Київ) учасниками справи не спростовано.

Власником автомобіля Chevrolet Niva д.н.з. НОМЕР_2 , який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, є ГУ Національної поліції у Львівській області, м. Львів. Власником автомобіля Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 , який зазнав пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», м. Київ. Вказане підтверджується копією відповіді від НПУ, яку долучено позивачем до позовної заяви, Довідкою № 142499 про дорожньо-транспортну пригоду (вих. № 539зп/41/12-2019 від 15.03.19) та належно завіреною копією технічного паспорта НОМЕР_3 .

Транспортний засіб Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 , належний ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», м. Київ, на момент скоєння згаданої вище дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у позивача від такого страхового випадку як настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою застрахованого транспортного засобу внаслідок настання страхового ризику, зокрема дорожньо-транспортної пригоди. Вказане підтверджується належно завіреними копіями Договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 від 17 березня 2017 р., номер договору страхування А 505275 (частина 1, п. 7-9 частини 2 Договору), Додатку № 1 до згаданого Договору «Реєстр застрахованих транспортних засобів» № 18 від 03.09.2018 р. (пункт № 14).

ТОВ «Танк Транс», факт використання яким транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 за згодою та з відома його власника учасниками справи не спростовано, 25.02.2019 р. склало заяву про настання події (дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено застрахований автомобіль). Цю заяву зареєстровано позивачем 26.02.2018 р. Вказане підтверджується належно завіреною копією заяви № 03668/01/2019/90.

Матеріальний збиток власника застрахованого у позивача автомобіля Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до додатку № 1 (розрахунок суми страхового відшкодування) до Страхового акту № 12189В/01/2019, затвердженого 04.04.2019 р., становив 268055,95 грн., коефіцієнт зносу замінених складових: 0 %, франшиза: 17755,32 грн., розмір страхового відшкодування, що підлягало виплаті: 250300,63 грн. Вказане підтверджується додатково рахунком-фактурою № ДМ00002212 від 4 березня 2019 р. та Актом виконаних робіт № 70194 від 12.04.2019 р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант».

Платіжним дорученням № 18231 від 05 квітня 2019 р. підтверджується факт перерахування позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Діамант» 250300,63 грн. страхового відшкодування на підставі рахунка № 2212 від 04.03.2019 р. за ремонт автомобіля Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 , без ПДВ.

Позивач звертався до АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП» із заявою № 03668/01/2019/90 (вихідний номер Г0401/2705 від 25 квітня 2019 р.) про виплату страхового відшкодування в розмірі 250300,63 грн. за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 . Платіжним дорученням № 11710 від 13.05.2019 р. підтверджується факт перерахування 13.05.2019 р. цією юридичною особою 100000 грн. «страхового відшкодування в порядку регресу згідно заяви позивача № 03668/01/2019/90 (втрати ТОВ УЛФ-Фінанс, ТЗ Тойота, д.н. НОМЕР_1 )».

Факт керування ОСОБА_1 22.02.2019 р. о 9 год. 20 хв. транспортним засобом Chevrolet Niva д.н.з. НОМЕР_2 на законних підставах, під час виконання ним своїх службових обов`язків поліцейського особливого призначення БПСПОП Львів ГУНП у Львівській області, відповідачем не спростовується та не заперечується, доказів, які б спростовували цю обставину у матеріалах справи немає та відповідачем суду такі не надані.

Досудова вимога позивача до відповідача від 06.10.2020 р. (вих. номер 02145/9220) про виплату ним 150300,63 грн. різниці між фактичним розміром нанесеної шкоди і виплаченим відшкодуванням залишена без відповіді та задоволення.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами у справі, суд при вирішенні спору керується наступними нормами права.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ст. ст. 1, 8, 9 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Пунктом 3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Частиною 1 ст.25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з приписами ст. 990 та ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування" страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 та статті 1194 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ч.1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З огляду на викладене відповідачем порушено право позивача на отримання 150300,63 грн. шкоди, фактично відшкодованої позивачем за відновлювальний ремонт автомобіля його страхувальника. Цю шкоду потерпілій особі завдано з вини поліцейського особливого призначення ОСОБА_1 , який при виконанні ним своїх службових обов`язків, керуючи автомобілем, порушив правила дорожнього руху (п. 16.11 Правил дорожнього руху України) та пошкодив автомобіль марки Toyota Land Cruiser 150 д.н.з. НОМЕР_1 . Вказане право позивача підлягає захисту в судовому порядку, а позов - задоволенню повністю.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві, з огляду на те, що відповідно до приписів статей 1, 17 Закону України «Про національну поліцію» винуватець дорожньо-транспортної пригоди, поліцейський ОСОБА_1 , скоїв цю пригоду виконуючи свої службові обов`язки під час проходження служби на відповідній посаді у органі державної (виконавчої) влади.

Шкода може бути завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи, у тому числі й при виконанні нею своїх трудових (службових) обов`язків за допомогою таких засобів як джерело підвищеної небезпеки. Тому норма статті 1187 ЦК України є спеціальною правовою нормою щодо статті 1174 ЦК України.

З огляду на викладене, позовні вимоги до відповідача є обгрунтованими. Суб`єкт, який лише здійснює управління рахунком з грошовими коштами відповідача, як учасник справи, не зможе заперечити проти доводів позивача щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної винною особою шкоди, довести відсутність вини особи, яка заподіяла шкоду, в силу об`єктивної відсутності у нього відповідних доказів. Вказане, в свою чергу, позбавить особу, з вини якої сталась дорожньо-транспортна пригода, права, встановленого ч. 5 статті 1187 ЦК України, на доведення у судовому порядку існування обставин, котрі виключають її відповідальність за заподіяну шкоду. Наведене не буде відповідати загальним засадам цивільного законодавства, які закріплено у пунктах 5 та 6 ч. 1 статті 3 ЦК України.

Судовий збір у справі на підставі вимог статті 129 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м.Київ, проспект Перемоги,65, ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3, ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м.Львів, площа Генерала Григоренка, будинок 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03117, м.Київ, проспект Перемоги, 65, ) 150300,63грн. та 2270грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Бортник