Справа № 5010/577/2011-27/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.04.2021 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № 219 від 01.04.2021 (вх. № 5132/21 від 05.04.2021) щодо визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії у справі

за позовом: Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в особі виробничої філії Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська теплоелектроцентраль"

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради

про стягнення заборгованості,

за участю:

представника скаржника (відповідача) Шевчука П. В.

у с т а н о в и в :

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в особі виробничої філії Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська теплоелектроцентраль" до відповідача Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (КП "Водотеплосервіс") про стягнення заборгованості.

17.05.2011, суд ухвалив рішення, яким позов задоволив.

На виконання вказаного рішення суд видав відповідний наказ.

05.04.2021 до суду від Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради надійшла скарга № 219 від 01.04.2021 (вх. № 5132/21 від 05.04.2021) щодо визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії.

У прохальній частині скарги заявник просить:

- поновити строк на звернення до суду за даною скаргою, як такий, що пропущений з поважних причин;

- прийняти скаргу та відкрити провадження у справі;

- визнати протиправною відмову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285,774 тис. грн.;

- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України зняти накладений постановою від 28.01.2021 ВП № 43220679 арешт з рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285,774 тис. грн.

Мотивуючи скаргу скаржник вказує на те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до державного бюджету є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. В даному випадку орган ДВС відмовив скаржнику у знятті арештів з рахунку, що має спеціальний режим використання.

Ухвалою від 08.04.2021 суд поновив пропущений КП "Водотеплосервіс" строк для подання скарги, призначив розгляд скарги на 14.04.2021, повідомив про дату та час розгляду скарги учасників справи та Департамент державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України (м. Київ).

13.04.2021 до суду від скаржника надійшли додаткові пояснення вх. № 5347/21 з додатками - платіжними дорученнями за січень 2021 року, що підтверджують використання рахунку № НОМЕР_1 (гривня) для виплати заробітної плати працівникам КП "Водотеплосервіс" та обов`язкових платежів до відповідних державного та місцевих бюджетів з фонду заробітної плати.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги, які викладені у скарзі підтримав в повному обсязі, крім того, подав суду заяву б/н від 14.04.2021 (вх. № 5405/21 від 14.04.2021) про долучення до матеріалів справи копії рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 300/291/21.

Розглянувши скаргу щодо визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії суд вважає за доцільне зазначити таке.

28.01.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (м. Київ) Григорян О. Г., прийнято постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні № 43220679.

Згідно з вказаною постановою від 28.01.2021 арешт накладено на грошові кошти КП "Водотеплосервіс", що містяться на відкритих рахунках в АТ "ТАСКОМБАМК" (код фінансової установи: 339500), в тому числі на рахунок № НОМЕР_1 (гривня), а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та крім коштів, що необхідні для оплати праці, відпускних, пільгових пенсій працівникам підприємства, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати, та інших обов`язкових платежів, а саме: податку З доходів фізичних осіб, військового збору, єдиного внеску та кошти, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти па рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість. кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 18-1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання та водовідведення" на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", що належать боржнику у межах суми звернення стягнення 176653476 грн 28 к.

01.02.2021 КП "Водотеплосервіс" звернулося до органу ДВС з відповідною заявою про зняття арешту з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, який використовується для виплати заробітної плати працівникам підприємства та пов`язаних загальнообов`язкових платежів, долучивши до заяви відповідні підтверджуючі документи, які вказують на виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плані та його розміру, а також довідкою з банку, відповідно до якої, саме цей рахунок з моменту його відкриття використовувався у тому числі для виплати заробітної плати працівникам та пов`язаних із цим загальнообов`язкових зборів.

09.02.2021 орган ДВС відмовив скаржнику у знятті арешту, мотивуючи це тим, що у постанові про накладення арешту вказано, що підлягають арешту кошти в межах суми загальної заборгованості, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та крім коштів, що необхідні для оплат праці, відпускних, пільгових пенсій працівникам підприємства, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плані, та інших обов`язкових платежів, у скаржника підстав для зняття арешту з коштів боржника немає (лист № 1076/3483-33-21/20.1 від 09.02.2021).

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку КП "Водотеплосервіс" відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК" в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету в розмірі 4285,774 тис. грн. скаржник звернувся з цією скаргою до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для належного виконання повноважень з примусового виконання рішень виконавець наділений низкою прав та обов`язків.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Окрім цього, п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст. 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Таким чином, державному виконавцю надано повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Згідно з ч. 1, абз. 1, 3 ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Так, державний виконавець має право накласти арешт на кошти боржника після їх виявлення на рахунках. Разом з тим, чинним законодавством передбачено можливість накладення арешту й на кошти боржника на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Пунктом 8 р. VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (із змінами) передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Відповідно до п. 1.17 гл. 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22, визначено, що Банк у разі відкриття рахунку клієнтом, щодо якого є публічне обтяження рухомого майна, накладене державним/приватним виконавцем, зупиняє видаткові операції з такого рахунку на суму обтяження та відновлює видаткові операції за рахунком за умови, визначеної Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", у порядку, визначеному внутрішніми процедурами банку.

Також пунктом 9.6 гл. 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті під час дії документа про арешт коштів банк протягом операційного дня відповідно до ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупиняє видаткові операції за рахунком клієнта та здійснює арешт усіх надходжень на рахунок клієнта до забезпечення суми коштів, що зазначена в документі про арешт коштів, або до отримання передбачених законодавством документів про зняття арешту з коштів.

Таким чином, вказані положення не обмежують дії виконавця щодо накладення арешту, оскільки він може бути накладений як на всі кошти, так і на всі рахунки клієнта банку, без зазначення конкретного номера рахунку у банку, що, в свою чергу, не є порушенням прав боржника, як сторони виконавчого провадження.

Також суд звертає увагу на те, що п. 9.7 гл. 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів, то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з п. 2.15 гл. 2 цієї Інструкції.

Тобто після накладення арешту на кошти на рахунку, боржник не може розпоряджатися такими коштами, якщо їх сума є меншою за суму боргу, зокрема виставляти платіжні документи на перерахунок коштів на виплату заробітної плати, оскільки такі документи повертаються банком.

Отже, як встановлено судом, 28.01.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (м. Київ) Григорян О. Г., прийнято постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні № 43220679.

Згідно з вказаною постановою від 28.01.2021 арешт накладено на грошові кошти КП "Водотеплосервіс", що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення 176653476 грн 28 к.

За результатом розгляду заяви скаржника № 72 від 01.02.2021 Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції (м. Київ) листом № 1076/3483-33-21/20.1 від 09.02.2021 відмовив у знятті арешту з коштів, які знаходяться на рахунку КП "Водотеплосервіс" (в межах ЗВК 43220679).

У листі вказано на відсутність підстав для зняття арешту з коштів боржника, оскільки у постанові чітко зазначено, що арешт накладено на кошти, крім тих, що необхідні для оплати праці, тощо.

Суд вказує на помилковість таких доводів ДВС та протиправність відмови щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку скаржника, саме з мотивів, викладених в листі № 1076/3483-33-21/20.1 від 09.02.2021, з огляду на таке.

На підставі заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів від 25.05.2020, АТ "ТАСКОМБАНК" відкрив для КП "Водотеплосервіс" поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно довідки АТ "ТАСКОМБАНК" від 27.01.2021 №1075/541 про відкриті поточні рахунки, через рахунок № НОМЕР_1 (гривня) КП "Водотеплосервіс" проводило виплати на заробітну плату в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та обов`язкові платежі (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати з дати його відкриття.

На підтвердження використання рахунку № НОМЕР_1 (гривня) для виплати заробітної плати працівникам КП "Водотеплосервіс", та обов`язкових платежів до відповідних державного та місцевих бюджетів з фонду заробітної плати, позивач надав суду копії платіжних доручень за січень 2021.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання спеціальних рахунків для виплати заробітної плати.

Так, рахунок КП "Водотеплосервіс" № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК»" МФО 339500, на кошти на якому виконавцем був накладений арешт, є поточним рахунком боржника, який використовується для розрахунково-касових операцій боржника, в тому числі й виплати заробітної плати. Вказані обставини щодо проведення через вказаний поточний рахунок виплат по заробітній платі та обов`язкових платежів, які сплачуються з заробітної плати, з моменту його відкриття, встановлено вище судом.

Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Як зазначає скаржник, виплата заробітної плати та обов`язкових платежів (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати, проводилася лише через вказаний рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК". Інших рахунків через які позивач сплачує заробітну плату працівникам на час накладення арешту судом не встановлено та відповідачем не надано.

Суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Отже, такий вид стягнення, як стягнення на заробітну плату, звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, та має бути застосований як крайній захід у разі неможливості отримати борг у інший спосіб.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 115, ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), ч. 3 ст. 15, ст. 22, ч. 1, 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

В той же час, при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що також призводить до порушення конституційних прав громадян.

Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19 зазначив, що приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в ст. 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях ст. 97 Кодексу законів про працю України, ст. 15, 22, 24 Закону України "Про працю".

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Отже, виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.

Отже, зобов`язання із сплати заробітної плати мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, а тому на кошти, цільовим призначенням яких є оплата праці, мають спеціальний (особливий) правовий статус і звернення стягнення на них має відбуватись в рамках особливої правової процедури, в порядку і в розмірах, визначених законом. У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеній в постанові від 19.05.2020 в справі № 905/361/19.

Порядок зняття арешту з майна регламентовано ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження". Так, згідно з ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч. 6 ст.61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені п. 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Як встановлено судом вище, скаржник до заяви від 01.02.2021 надав ДВС інформацію про заборгованість по зарплаті та обов`язкових платежах з заробітної плати по КП "Водотеплосервіс" за листопад та грудень 2020 року та інформацію про банківський рахунок, який використовується для виплати заробітної плати.

Отже, КП "Водотеплосервіс" вказало, в якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів з заробітної плати, суму коштів на яку просить зняти арешт, та банківський рахунок, який використовується для виплат заробітної плати.

За таких обставин, орган ДВС не врахував, що за відсутності норми закону, якою б було передбачено для виплати заробітної плати відкриття спеціального рахунку, - поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК" МФО 339500, який використовується скаржником для виплат заробітної плати своїм працівникам, за відсутності іншого рахунку з якого позивач проводить виплату заробітної плати, фактично є рахунком з спеціальним режимом використання.

Зазначені вище обставини вказують на протиправність відмови Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку КП "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня), відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК" МФО 339500, викладену в листі № 1076/3483-33-21/20.1 від 09.02.2021.

Правомірною поведінкою органу ДВС за таких обставин мало бути вчинення дій, передбачених ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", а саме зняття арешту з вищевказаного рахунку КП "Водотеплосервіс" в межах суми заборгованості з заробітної плати та обов`язкових платежів з заробітної плати. В подальшому встановлення контролю щодо дотримання боржником цільового призначення виплат по вказаному рахунку на оплату заробітної плати, з притягненням до адміністративної та кримінальної відповідальності керівника в разі порушення спеціального режиму використання такого банківського рахунку.

Враховуючи викладене скарга КП "Водотеплосервіс" щодо визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 232-234, 341, 342, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № 219 від 01.04.2021 (вх. № 5132/21 від 05.04.2021) щодо визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволити.

Визнати протиправною відмову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285,774 тис. грн.

Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України зняти накладений постановою від 28.01.2021 ВП № 43220679 арешт з рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285,774 тис. грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у визначені ст. 256, 257 та п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Повний текст ухвали складено 16.04.2021.

Суддя Т. В. Стефанів