Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1231/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

секретар судового засідання: Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Сорока О.І. - протокол від 30.11.18,

Сищук В.В. - ордер серія АМ №1006259 від 11.11.2020

від відповідача: Габррієль Я.В. - ордер серія КС №542778 від 09.11.2020

від третьої особи - 1: не з`явився

від третьої особи - 2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Олевська районна спілка споживчих товариств

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Два ЕС"

про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності

Олевська районна спілка споживчих товариств звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" про визнання незаконним і скасування рішення індексний номер 18391729 від 26.12.2014, прийняте Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ, про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою: Житомирська обл., м. Олевськ, вул. Б. Хмельницького, 1, площею 486,4 кв.м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі І поверху торгівельного центру «Уборть» за відповідачем, а також про припинення за ним права власності на вказане приміщення шляхом скасування запису про право власності № 8275944 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 15.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 906/1231/20 за правилами загального позовного провадження.

10.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено , що з 18.12.2014 відповідач є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Б.Хмельницького, 1, площею 486,4 кв.м., що складає 3/20 частини нежитлової будівлі І поверху торгівельного центру "Уборть". Право власності на дане нежитлове приміщення перейшло до відповідача від позивача у зв`язку зі зверненням на нього стягнення на підставі договору іпотеки, укладеного між сторонами спору 09.11.2012, в порядку встановленому ст. 37 ЗУ "Про іпотеку". Після набуття права власності на предмет іпотеки , відповідач надіслав позивачу повідомлення №01 від 04.02.2015 про звернення стягнення, набуття та реєстрацію за відповідачем права власності на об`єкт іпотеки. Таким чином, позивач дізнався про перехід до відповідача права власності на передане в іпотеку нежитлове приміщення не в листопаді 2019, як вказано в позовній заяві, а 11.02.2015. Зважаючи на те, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося практично шість років тому, у відповідача не зберігся висновок суб`єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності. Тим не менш, відповідач вважає, що дана обставина не може бути підставою для задоволення позову у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Тому відповідач просить застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог.

12.11.2020 до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме прохання про витребувати у державного реєстратора Олевської РДА копії документів, які були подані ТОВ «Два ЕС» для реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м.Олевськ вул. Б.Хмельницького, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» (номер запису про право власності 8275944). 13.11.2020 ухвалою суду суд відмовив в його задоволенні, оскільки, воно не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України.

Ухвалою суду від 13.11.2020 також було залучено до участі у справі , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державного реєстратора Олевської районної державної адміністрації Житомирської області.

14.12.2020 до суду від третьої особи - Державного реєстратора Олевської районної державної адміністрації Житомирської області надійшли письмові пояснення. В даних поясненнях, зазначено що відповідно до ч.6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V, зі змінами, витребування (вилучення) реєстраційних справ або документів із них здійснюється виключно за рішенням суду. Суб`єкт державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, зобов`язаний зробити опис вилучених документів, забезпечити виготовлення копій документів, що вилучаються з реєстраційної справи, пронумерувати, прошити та завірити їх печаткою. До реєстраційної справи долучається копія судового рішення про витребування документів, супровідний лист або документ, яким суд уповноважив особу на їх одержання, а також опис вилучених документів. Отже, чинним законодавством України, що регулює правовідносини у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не передбачено надання засвідчених копій документів, що містяться у реєстраційній справі. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 185870596 від 23.10.2019 року) підставою для виникнення права власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою м. Олевськ, вулиця Б.Хмельницького 1, з реєстраційним номером 44 є договір іпотеки, серія та номер 8708, виданий 09.11.2012, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. Копію витребуваного договору долучено до позовної заяви самим позивачем. За вказаних обставин, викладених у поясненні до позовної заяви копії документів на підставі яких була проведена реєстрація права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область, м. Олевськ, вул. Б.Хмельницького, 1, не надаються.

17.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечує факт отримання ним листа повідомлення №01 від 04.02.2015 і тому вважає, що підстав для застосування строків позовної давності не має. Крім того, позивач вказує на те, що оскільки відповідачем не надано висновок про проведення оцінки майна, то зазначених документів у відповідача не має, а отже вони ним не замовлялись та оцінка майна не проводилась.

17.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про прийняття до розгляду уточненої позовної заяви та сама позовна заява (уточнена), відповідно до якої позивач просить суд:

- Визнати незаконним та скасувати рішення індексний номер 18391729 від 26.12.2014 року, яке прийнято Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ, про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м. Олевськ вул. Хмельницького Богдана, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» за Товариством з обмеженою відповідальністю «Два ЕС» (код ЕДРПОУ 37176145).

- Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Два ЕС» на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м.Олевськ вул. Хмельницького Богдана, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» шляхом скасування запису про право власності № 8275944 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

17.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання (повторне) про витребування доказів, а саме прохання про - витребувати у державного реєстратора Олевської РДА копії документів, які були подані ТОВ «Два ЕС» для реєстрації права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м.Олевськ вул. Б.Хмельницького, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» (номер запису про право власності 8275944)

21.12.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на клопотання (повторне) про витребування доказів, в якому представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" посилається на порушення позивачем норм ст.80, 81 ГПК України. Також, додає, що у своєму клопотанні позивач стверджує, що він до подання позову самостійно звертався до державного реєстратора Олевської районної державної адміністрації Житомирської області з метою отримання копій документів реєстраційної справи, однак не надає докази такого звернення вже після відкриття провадження у справі. На підставі, вищевикладеного , представник - Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" зазначає, що до клопотання позивача не долучено жодних доказів на підтвердження неможливості подання такого клопотання разом з поданням позовної заяви, що є підставою для залишення його без задоволення.

21.12.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких не погоджується з твердженням позивача про неотримання останнім листа повідомлення. З тексту письмової вимоги №01/09.04.13 від 09.04.2013, повторної письмової вимоги №01/09.04.14 від 09.04.2014 та повідомлення №01 від 04.02.2015 слідує, що ці документи звернені до керівника Олевської районної спілки споживчих товариств, голови правління Сороки О.І., та підписані керівником ТОВ "Два Ес", директором Вжесінським О.А. Всі три документи надіслані за адресою місцезнаходження позивача та на його ім`я і були вручені адресату.

21.12.2020 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло заперечення проти клопотання про прийняття уточненої позовної заяви. Представник - Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" в запереченнях зазначає, що з клопотання та уточненої позовної заяви слідує, що позивач не змінює предмет або підстави позову, отже, таке клопотання не можна розцінювати як заяву про зміну предмету або підстав позову.

Ухвалою суду 21.12.2020 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву оскільки позивач скористався своїм правом, що передбачено ст. 46 ГПК України, відмовлено в задоволення клопотання позивача про витребування доказів від державного реєстратора Олевської РДА.

Крім того, ухвалою суду від 21.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі та зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний реєстратор Олевської районної державної адміністрації Житомирської області надати для огляду в судовому засіданні - реєстраційну справу на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м.Олевськ вул. Б.Хмельницького, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» (номер запису про право власності 8275944).

22.12.2020 від третьої особи управління реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві до суду надійшли письмові пояснення, згідно яких третя особа розгляд справи залишає на розсуд суду та просить розглянути за відсутністю представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві .

18.01.2021 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких позивач звертає увагу на те, що з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме листа повідомлення №01 від 04.02.2015, вбачається що лист вручений "11.02", але рік вручення зазначеного листа не зазначено. Крім того, зазначене відправлення було вручено невідомій особі. Враховуючи викладене, позивач вважає, що належних доказів вручення листа повідомлення №01 від 04.02.2015 Олевській РССТ у відповідача не має. Олевське РССТ щорічно подає податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджує той факт, що позивач не було відомо про переоформлення права власності на ТОВ "Два ЕС". Також, позивач зазначає, що в період з 2015 по 2020 Олевською РССТ та АТ "Райффайзен Банк Аваль" були укладені договори оренди спірної частини ТЦ "Уборть".

17.02.2021 відповідач подав до суду заперечення проти додаткових пояснень позивача, оскільки позивачем пропущений строк для подання додаткових доказів.

В судовому засіданні 18.02.2021 була оглянута інвентаризаційна справа № 18104173 Управління економічного розвитку, інфраструктури, містобудування та з питань цивільного захисту Олевської РДА щодо реєстрації права власності за ТОВ "ДВА ЕС".

Ухвалою суду від 18.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

02.03.2021 від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до суду надійшло повідомлення з якого вбачається, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві припинило свою діяльність від 23.12.2020.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнає.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час, день, та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2010 р. між Олевською районною спілкою споживчих товариств (позичальник/позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" (позикодавець/відповідач) укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги N 01/01/10-БП.

30.01.2011 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/01/11-БП.

08.11.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 03/11/12-БП.

09.11.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 8709. Згідно з договором іпотеки, в заставу було передано приміщення І поверху нежитлової будівлі торгівельного центру "Уборть", що знаходиться за адресою: Житомирська обл., м. Олевськ, вул. Б. Хмельницького, 1 загальною площею 486,4 кв. м, що складається з: коридору 17 площею 17,4 кв. м, коридору 18 площею 24,7 кв. м, коридору 19 площею 2,9 кв. м, приміщення 20 площею 7,9 кв. м, кладової 23 площею 10,9 кв. м, коридору 39 площею 7,1 кв. м, приміщення 39-а площею 64 кв. м, приміщення 40 площею 14,1 кв. м, приміщення 41 площею 15,8 кв.м, коридору 42 площею 9,7 кв. м, коридору 43 площею 3,8 кв. м, вентиляційної шахти 43-а площею 1,2 кв. м, туалету 14 площею 1,7 кв. м, кладової 22 площею 2,5 кв. м, туалету 24 площею 1,2 кв. м, коридору 25 площею 6,8 кв. м, коридору 26 площею 2,7 кв. м, кабінету 27 площею 18 кв. м, коридору 23 площею 1,8 кв. м, коридору 29 площею 1,2 кв. м, туалету 30 площею 1,1 кв. м, туалету 31 площею 2,4 кв. м, коридору 32 площею 3,4 кв. м, приміщення 33 площею 14,4 кв. м, коридору 34 площею 23,1 кв. м, коридору 35 площею 2,2 кв. м, приміщення 36 площею 4,2 кв. м, коридору 36-а площею 11,2 кв. м, залу 37 площею 201,1 кв. м, коридору 37-а площею 3,4 кв. м, кладової 38 площею 4,5 кв. м.

Пунктом 3.1 договору іпотеки, позивач як іпотекодавець засвідчив та гарантував, що цілком визнає, погоджується та розуміє порядок позасудового врегулювання та звернення стягнення на предмет іпотеки, зобов`язується не чинити перешкод в реалізації іпотекодержателем (відповідачем) прав за цим договором.

В п. 5.1 договору вказано, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов основного договору іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У разі порушення умов основного договору та/або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та позичальнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушених зобов`язань у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання, порушення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та чинного законодавства України. Положення цього пункту даного договору не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому чинним законодавством порядку ( п. 5.4 договору).

Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання міститься у п. 6.2 договору іпотеки.

Як зазначає позивач, у позовній заяві, в листопаді 2019 Олевській районній спілці споживчих товариств з листа АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 05.11.2019 №101-8/1252 та доданих до нього документів, стало відомо про те, що 18.12.2014 державним реєстратором Олевського районного управління юстиції Житомирської області була проведена реєстрація права власності на нежитлове приміщення за адресою м. Олевськ, вул. Б.Хмельницького, 1 на ТОВ "Два Ес" (номер запису про право власності 8275944).

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 18391729 було прийнято 26.12.2014 Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ.

Підставою для виникнення права власності став договір іпотеки від 09.11.2012, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований в реєстрі за №8709.

За ТОВ "Два Ес" зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 486,4 кв.м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі І поверху торгівельного центру "Уборть".

Однак, позивач вважає зазначене рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя проводиться на підставі документів , передбачених п. 46 Порядку №868.

Відповідно до п. 46 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

При розгляді справи №910/16947/19 за позовом Олевської РССТ до ТОВ "Два ЕС" судоми першої та апеляційної інстанції було встановлено, що ТОВ "Два ЕС" направило на адресу Олевської РССТ 10.04.2013 письмову вимогу № 01/09.04.13 від 09.04.2013 про усунення у тридцятиденний строк допущених порушень шляхом оплати боргу в розмірі 240000,00грн. з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

10.04.2014 ТОВ "Два ЕС" повторно надіслав на адресу Олевської РССТ вимогу про сплату боргу №01/09.04.14 від 09.04.14 з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, яка отримана Олевською РССТ 16.04.14, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 040.

Також, позивач вказує на те, що з відзиву представника ТОВ "Два ЕС" при розгляді справи № 910/16947/19 йому стало відомо, що ТОВ "Два ЕС" було направлено на адресу позивача лист повідомлення № 01 від 04.02.2015 про звернення стягнення на предмет іпотеки, набуття та реєстрацію за відповідачем права власності на об`єкт іпотеки.

З матеріалів доданих до відзиву вбачається, що листом № 01 від 04.02.2015 було повідомлено Олевську РССТ про:

- загальну суму заборгованості;

- відсутність витрат , що були понесені іпотекодержателем під час реєстрації предмету іпотеки;

- вартість предмету іпотеки, яка становить 240 000,00грн;

- відсутність суми коштів, що підлягає відшкодуванню іпотекодавцю іпотекодержателем.

Виходячи зі змісту зазначеного листа ТОВ "Два ЕС" зазначило суму вартості предмету іпотеки, яка відповідає сумі заборгованості по основному договору.

Таким чином, позивач вважає, що оцінка вартості предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, як передбачено п. 6.9 та п. 6.11 договору іпотеки не проводилась.

Враховуючи, що на момент набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки, ТОВ "Два ЕС" порушив вимоги іпотечного договору та ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення індексний номер 18391729 від 26.12.2014, яке прийнято Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ, про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м. Олевськ вул. Хмельницького Богдана, 1, площею 486,4 кв.м. , що складає 3/20 частин нежитлової будівлі І поверху торговельного центру "Уборть" за ТОВ "Два ЕС". Також позивач зазначає, що оскільки рішення про державну реєстрацію є незаконним, то похідною вимогою є припинення права власності ТОВ "Два ЕС" на спірне нежитлове приміщення шляхом скасування запису про право власності №8275944 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у випадку, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно ст. 36 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки від 09.11.2012 р), договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

За приписами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній установлюються законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, для визначення правомірності державної реєстрації речових прав на нерухоме майно перевірці підлягають факти набуття таких прав для визнання і підтвердження їх державою.

Як вже зазначалося, 04 листопада 2010 року між Олевською районною спілкою споживчих товариств (позичальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" (позикодавець/відповідач) укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги N 01/01/10-БП.

30.01.2011 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 02/01/11-БП.

08.11.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 03/11/12-БП.

09.11.2012 сторони спору уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований з реєстрі за № 8709.

У зв`язку з порушенням умов за основними договорами по поверненню коштів 10.04.2013 р. відповідач надіслав на адресу Олевської районної спілки споживчих товариств письмову вимогу № 01/09.04.13 від 09.04.2013 р. про усунення у тридцятиденний строк допущених порушень шляхом оплати боргу в розмірі 240000 грн. з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

10.04.2014 р. відповідач повторно надіслав позивачу вимогу про сплату боргу №01/09.04.14 від 09.04.2014 р. з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

В рахунок виконання зобов`язань, забезпечених договором іпотеки від 09.11.2012 р., відповідач задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31777222 від 26.12.2014 р.

04.02.2015 р. відповідач надіслав позивачу повідомлення №01, яким повідомив останнього про реєстрацію права власності на майно - об`єкт іпотеки, яке позивач отримав 11.02.2015.

Вказані обставини були встановлені при розгляді справи № 910/16947/19 за позовом Олевської районної спілки споживчих товариств до Товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС" про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію та викладені у рішенні господарського суду Житомирської області від 02.07.2020, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020.

Згідно ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 18391729 було прийнято 26.12.2014 р. Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ. Тобто, за ТОВ "Два ЕС" зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі І поверху торгівельного центру "Уборть".

Відповідно до ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" ( у редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Також, в ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" вказано, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Крім того, п. 6.9 договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель набуває у власність або продає від свого імені предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Іпотекодержатель не пізніше 30 календарних днів після реєстрації права власності на предмет іпотеки або після укладання від свого імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки надсилає іпотекодавцю лист з розрахунковою інформацією. Даний лист повинен містити наступну інформацію:

- загальна сума заборгованості, що виникла з основного договору включаючи нараховані відсотки, комісії, штрафи, пені;

- інформацію про витрати, що були понесені іпотекодержателем під час позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки;

- вартість предмета іпотеки, що визначена на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності;

- суму коштів, що підлягає відшкодуванню іпотекодавцю іпотекодержателем відповідно до цього договору;

- вимогу про надання іпотекодавцем своїх банківських реквізитів для перерахування суми коштів, що підлягає відшкодуванню іпотекодавцю ( п. 6.11 договору).

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, під час набуття спірного майна у власність оцінка предмета іпотеки не проводилась.

Також, при огляді в судовому засіданні, матеріалів інвентаризаційної справи №18104173 згідно переліку документів наданих державному реєстратору для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, оцінка майна відсутня.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом абзацу 2 частини 2 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, частина 4 статті 15 цього Закону передбачає, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Повноваження державного реєстратора при проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом наведеної правової норми, зокрема пункту 1 частини 2 статті 9 державний реєстратор повинен встановити наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Особливості порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на момент виникнення спірних правовідносин регулювалися також постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Порядок № 868).

Відповідно до пункту 36 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Згідно з пунктом 46 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає:

1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги;

2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

3) заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Водночас згідно з пунктом 15 Порядку № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема й щодо наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Як вже зазначалося, застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання міститься у п. 6.2 договору іпотеки.

Пунктом 6.9 договору іпотеки сторони погодили, що іпотекодержатель набуває у власність або продає від свого імені предмет іпотеки за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати (пропорційно) іподекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою сукупних вимог іподекодержателя.

Відповідно до п. 6.11 договору іпотеки Іпотекодержатель не пізніше 30 календарних днів після реєстрації права власності на предмет іпотеки або після укладання від свого імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки надсилає іпотекодавцю лист з розрахунковою інформацією. Даний лист повинен містити наступну інформацію:

- загальна сума заборгованості, що виникла з основного договору включаючи нараховані відсотки, комісії, штрафи, пені;

- інформацію про витрати, що були понесені іпотекодержателем під час позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки;

- вартість предмета іпотеки, що визначена на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності;

- суму коштів, що підлягає відшкодуванню іпотекодавцю іпотекодержателем відповідно до цього договору;

- вимогу про надання іпотекодавцем своїх банківських реквізитів для перерахування суми коштів, що підлягає відшкодуванню іпотекодавцю

Таким чином, у документах, поданих для державної реєстрації права власності за ТОВ "Два ЕС", відсутня оцінка предмету іпотеки, що суперечить умовам договору іпотеки.

При цьому суд констатує, що за відсутності оцінки предмета іпотеки на час набуття його у власність ТОВ "Два ЕС" відсутні правові підстави вважати про дотримання справедливого балансу інтересів сторін правовідносин внаслідок вчинення державним реєстратором оскаржуваних у цій справі дій.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що реєстрація права власності на спірне майно за ТОВ "Два ЕС" здійснена з порушенням законодавства.

Аналогічний висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20.02.2020 у справі № 653/2857/17.

Отже, вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення індексний номер 18391729 від 26.12.2014 року, яке прийнято Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ, про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за адресою Житомирська область м. Олевськ вул. Хмельницького Богдана, 1 площею 486,4 кв. м., що складає 3/20 частин нежитлової будівлі 1 поверху торгівельного центру «Уборть» за Товариством з обмеженою відповідальністю «Два ЕС» є обґрунтованою.

Щодо вимоги позивача про припинення права власності ТОВ "Два ЕС" на вказане приміщення шляхом скасування запису про право власності № 8275944 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній станом 26.12.2014 р.) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Однак, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020 р., статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020 р.) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 р., тобто на час ухвалення рішення судом, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачав, тобто позивачем обрано такий спосіб судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати особі ефективний захист її прав.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про припинення права власності ТОВ "Два ЕС" на вказане приміщення шляхом скасування запису про право власності № 8275944 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки в розумінні ст. 5 ГПК України є неефективним способом захисту, який не спрямований на реальне відновлення порушеного права або інтересу позивача.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності до вказаних правовідносин, суд зазначає.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропуску.

Частинами 3-5 ст.267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві в листопаді 2019 Олевській районній спілці споживчих товариств з листа АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 05.11.2019 №101-8/1252 та доданих до нього документів, стало відомо про те, що 18.12.2014 державним реєстратором Олевського районного управління юстиції Житомирської області була проведена реєстрація права власності на нежитлове приміщення за адресою м. Олевськ, вул. Б.Хмельницького, 1 на ТОВ "Два Ес" (номер запису про право власності 8275944). Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 18391729 було прийнято 26.12.2014 Ніловою Ангеліною Олександрівною Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України м. Київ.

Однак, як встановлено у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.09.2020 при розгляді справи № 910/16947/19 за позовом Олевської районної спілки споживчих товариств до товариства з обмеженою відповідальністю "Два ЕС", повідомлення позивачеві № 01 від 04.02.2015 р про реєстрацію права власності на майно - об`єкт іпотеки, надіслано директором відповідача - товариства "Два ЕС" Вжесінським Олексієм Анатолійовичем, було вручене позивачу 11.02.2015 р.

Як зазначає сам позивач у позовній заяві, що зі змісту листа №01 від 04.02.2015 вбачається, що ТОВ "Два ЕС" зазначило суму вартості предмету іпотеки, яка відповідає сумі заборгованості по основному договору. Таким чином позивач вважає, що оцінка вартості предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності не проводилась.

Отже, позивачу стало (могло стати) відомо про порушення його права з моменту отримання ним вказаного листа повідомлення № 01 від 04.02.2015, а саме з 11.02.2015.

Заперечення позивача щодо отримання ним повідомлення № 01 від 04.02.2015 спростовується обставинами, встановленими рішенням суду в господарській справі № 910/16947/19.

З даною позовною заявою позивач звернувся до господарського суду 06.10.2020 (згідно відмітки поштового штемпеля на конверті), тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Водночас питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися у разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не переривається перебіг такого строку й поданням позову з недодержанням правил підвідомчості, а також до інших сторін, з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №712/21651/12.

В той же час, позивач вважає, що ним не пропущений трирічний строк позовної давності, оскільки, він повідомлення №01 від 04.02.2015 від відповідача не отримував, а про проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ТОВ "Два ЕС" дізнався лише в листопаді 2019 з листа АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідно, позивач ні в письмовій формі, ні в усній формі у судових засіданнях не клопотав перед судом про визнання причин пропуску позовної давності поважними, оскільки вважав, що строк позовної давності не є пропущеним.

Ураховуючи викладене, суд відмовляє у задоволені позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.04.21

Суддя Маріщенко Л.О.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек.)

4-5 третім особам

Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ( 02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15) (рек )

Державному реєстратору Олевської районної державної адміністрації Житомирської області (11001, Житомирська обл., Олевський р-н, місто Олевськ, вул. Свято-Миколаївська, буд.4) реком