ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Справа № 915/1535/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

за участю представника позивача Левіт В.С.

за участю представників відповідача Бевко О.А., Нікітін С.В.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес Буд",

03027, Київська область, Києво-Святошинський район, село Новосілки, вул. Садова, 23;

представник позивача: адвокат Левіт Віктор Семенович, 65122, м. Одеса-122, вул. Ільфа та Петрова 63/1 (Укрпошта) а/с №107

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Світ",

54031, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 128;

про: стягнення 750 500,00 гривень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Антарес Буд» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом б/н від 08.12.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельної компанії «Світ» боргу в сумі 750 500 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що помилково перерахував відповідачеві кошти на загальну суму 750500 гривень, заперечуючи наявність договірних або інших зобов`язальних взаємовідносин та посилаючись на ст.ст. 1212, 1213 ЦК України просив суд стягнути вказану суму з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.12.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 20.01.2021 о 09:00.

30.12.2020 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява представника позивача б/н від 25.12.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 04.01.2021 задоволена.

18.01.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання б/н від 18.01.2021 відповідача про відкладення судового засідання задля мирного врегулювання спірних відносин.

Ухвалою суду від 20.01.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 18.02.2021.

29.01.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшла заява представника позивача б/н від 24.01.2021 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 01.02.2021 задоволена.

18.01.2021 від відповідача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання б/н від 15.02.2021 про витребування доказів - у ГУ ДПС у Київській області інформації стосовно відображення ТОВ «АНТАРЕС-БУД» в своїй податковій звітності, а саме в додатку 5 до декларації з ПДВ за липень 2020 року операцій щодо придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Будівельна компанія «СВІТ» на загальну суму 750500,00грн. ( з ПДВ - 125083,33 грн.). В клопотанні відповідач заперечує помилковість перерахування коштів, вказує на проведення робіт по прокладці напірної каналізації НК-1 методом горизонтального буріння, а також робіт по демонтажу тепломереж, влаштування КНС, включення ним отриманих від позивача сум за результатами виконання робіт до податкової звітності. Вказує на необхідність надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву, просить продовжити підготовче провадження.

В підготовчому засіданні 18.02.2021 клопотання відповідача про витребування доказів в частині витребування інформації та надання додаткового часу для подання відзиву на позовну заяву - відхилено, в частині клопотання відповідача щодо продовження строку підготовчого провадження - задоволено; продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів у відповідності до п.3 ст.177 ГПК України; позивачу визначено термін для надання пояснень до 01.03.2021; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.03.2021 о 09:30 год.

01.03.2021 від позивача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшли пояснення № б/н від 26.02.2021, з додатками, в яких позивач зазначає про відсутність письмових доказів фактичного замовлення ним робіт, та їх виконання відповідачем, а саме погодження певного переліку робіт, їх вартості та строків виконання (кошториси, акти та інше). Стосовно посилання відповідача на податкові накладні №42 від 01.07.2020, №43 від 01.07.2020, №44 від 02.07.2020, які були відображені позивачем у податковій звітності проти вказаних доводів позивач заперечує, посилаючись на помилкове включення до податкового кредиту податкової декларації ПДВ на суму 750500 гривень.

03.03.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою суду від 05.03.2021 задоволена, ухвалено проводити судове засідання 17.03.2021 в режимі відеоконференції.

16.03.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання № б/н від 15.03.2021 про приєднання до матеріалів справи в якості доказів копій документів (рахунку на оплату № 179 від 01.07.2020, рахунку на оплату № 180 від 01.07.2020, рахунку на оплату № 181 від 02.07.2020, платіжних документів, докази направлення позивачу).

16.03.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшли пояснення відповідача з додатками, в яких він вказав про існування домовленостей, на підставі яких були підписані з боку відповідача та надіслані позивачу примірники договору про виконання робіт та надання послуг. Не чекаючи підписання вказаного договору у зв`язку з обмеженими термінами робіт (надання послуг) відповідачем направлено на адресу позивача рахунки на оплату, які сплачені позивачем. Позивач у податковій звітності (додаток№5 до декларації з ПДВ за липень 2020 року) відобразив операції щодо придбання робіт, послуг на суму 750 500 гривень (в т.ч. ПДВ на суму 125083,33 грн.). Враховуючи викладене, відповідач зазначає, що перераховані кошти не можуть вважатися безпідставно набутими.

17.03.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також клопотання про виклик у судове засідання для допиту у якості свідка бухгалтера ТОВ «Антарес Буд» та особу відповідальну за проведення банківських операцій.

В підготовчому засіданні 17.03.2021 судом долучено до матеріалів справи пояснення позивача з додатками та пояснення відповідача з додатками; клопотання відповідача № б/н від 15.03.2021 про долучення до матеріалів справи доказів - не залучено до матеріалів справи, оскільки вони подані з порушенням ст. 80 ГПК України; клопотання представника відповідача про виклик свідка відхилено судом, оскільки подано з порушенням ст.ст.88, 89 ГПК України. Підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2021 о 14:00.

24.03.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою суду від 31.03.2021задоволена, ухвалено проводити судове засідання 12.04.2021 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 12.04.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи позивачем з 30.07.2020 по 31.07.2021 року перераховано відповідачу кошти в сумі 750 500 гривень, а саме:

- на підставі платіжного доручення № 714 30.07.2020 з поточного рахунку ТОВ «Антарес Буд» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, на поточний рахунок ТОВ «Будівельна компанія «Світ» № НОМЕР_2 , перераховані кошти у розмірі 285800,00 гривень з призначенням платежу за послуги згідно рахунку № 180 від 01.07.20 ПДВ 20% 47633,33 грн.;

- на підставі платіжного доручення №716 31.07.2020 з поточного рахунку ТОВ «Антарес Буд» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, на поточний рахунок ТОВ «Будівельна компанія «Світ» № НОМЕР_2 , перераховані кошти у розмірі 106400,00 гривень з призначенням платежу за благоустрій території згідно рахунку №179 від 01.07.20 ПДВ 20% 17733,33 грн.;

- на підставі платіжного доручення №717 31.07.2020 з поточного рахунку ТОВ «Антарес Буд» № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Альфа-Банк» у м. Києві, на поточний рахунок ТОВ «Будівельна компанія «Світ» № НОМЕР_2 , перераховані кошти у розмірі 358300,00 гривень з призначенням платежу за послуги демонтажу згідно рахунку №181 від 02.07.20 ПДВ 20% 59716,67грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Так само, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно із статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, суд вважає необхідним зауважити, що застосування статті 1212 Цивільного кодексу України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 02.09.2014 у справі № 910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 02.02.2016 у справі №6-3090цс15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №904/5844/17.

Положення глави 83 застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою: 1) законом, 2) іншими правовими актами, 3) правочином.

Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18.

Як вже було встановлено, позивачем перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 750 500,00 грн. згідно платіжних доручень № 714 від 30.07.2020, № 716 від 31.07.2020, № 717 від 31.07.2020, підставою для відповідного списання з рахунку позивача і зарахування безготівкових коштів на рахунок відповідача вказано: за послуги згідно рахунку № 180 від 01.07.20, за благоустрій території згідно рахунку № 179 від 01.07.20, за послуги з демонтажу згідно рахунку № 181 від 02.07.20.

Разом з цим, позивач стверджує, що між ним та відповідачем не існувало зобов`язань і грошові кошти перераховані без достатньої правової підстави, вказує про не надання відповідачем будь-яких письмових доказів на підтвердження замовлення та виконання робіт та доказів щодо направлення рахунків. Щодо посилання відповідача на податкові накладні № 42 від 01.07.2020, № 43 від 01.07.2020, № 44 від 02.07.2020, які були відображені позивачем у податковій звітності, проти вказаних доводів позивач заперечує, посилаючись на помилкове включення ним до податкового кредиту податкової декларації з ПДВ на суму 750 500,00 гривень, у зв`язку з чим листом від 26.02.2021 повідомлено особу, яка надає бухгалтерські послуги за договором про виявлену допущену помилку та необхідність надання уточнюючого розрахунку, за результатами чого позивачем подано до податкового органу уточнюючий розрахунок (а.с.102).

Заперечуючи проти повернення коштів відповідач вказує, що сторони мали намір укласти договір, відповідач підписав та направив позивачеві примірники договору, проте позивач не повернув їх підписаними. Вказує про проведення ним частини робіт по прокладці напірної каналізації НК-1 методом горизонтального буріння, а також робіт по демонтажу тепломереж, влаштування КНС, однак на підтвердження вказаних обставин до суду жодних доказів не надав, зазначивши, що змінився бухгалтер на підприємстві, а документи втрачені/не збереглися.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів, суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності ч.1 до ст.79 ГПК України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що докази надані позивачем є більш вірогідними, ніж спростування відповідача, який не надав належних доказів на підтвердження факту підставного збереження отриманих від позивача грошових коштів у вказаному вище розмірі, зокрема замовлення позивачем робіт, доказів в підтвердження виконання відповідачем робіт.

Суд вважає, що виникнення у відповідача зобов`язання щодо повернення позивачу безпідставно набутого майна відповідає вимогам ст.1212 ЦК України, оскільки зазначені правовідносини виникають з моменту безпідставного збагачення набувача незалежно від того, знав він чи міг знати про безпідставність набуття майна.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів у загальному розмірі 750 500,00 грн., суд дійшов висновку, що відповідач набув грошові кошти без достатньої правової підстави, у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, а отже відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у сумі 750 500,00 грн., що є підставою для задоволення позовних вимог.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 14, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Світ" (ідентифікаційний код 34437030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Антарес Буд" (ідентифікаційний код 40860583) грошові кошти в сумі 750 500 (сімсот п`ятдесят тисяч п`ятсот) гривень та судовий збір в розмірі 11 257 гривень (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят сім ) 50 копійок.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступна і резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 12.04.2021, повний текст рішення складено 20.04.2021.

Суддя Н.О. Семенчук