ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2021 р. Справа №914/3411/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Гулик Н.Г.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Машбудінвест

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2021 (суддя Крупник Р.І.) про повернення позовної заяви ТзОВ Машбудінвест у межах

справи № 914/3411/20

за позовом Акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод, м.Кременчук, Полтавська обл.

до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Машбудінвест, м. Київ

про визнання недійсним рішення

представники:

від позивача не з`явився,

від відповідача Сідляк І.Я.,

від третьої особи Мандра С.А. (адвокат).

23.12.2020 до Господарського суду Львівської області звернулося Акціонерно товариства (надалі АТ) Кременчуцький сталеливарний завод із позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі ЗМТВ АМК України) про визнання недійсним рішення ЗМТВ АМК України №63/81-р/к від 27.08.2020 у справі №3-01-12/2018 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій щодо спотворення результатів торгів АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Рама бокова, балка надресорна» «Код ДК 021-2015 (СРV): 34630000-2 - частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» за ідентифікаторами закупівлі UА-2017-05-11-000003-с, UА-2017-05-11-000005-с, UА-2017-06-01-000228-с, UА-2016-11-10-001212-b та накладення штрафу 68000 грн. у закупівлі UА-2017-05-11-000003-с, 68000 грн. у закупівлі UА-2017-05-11-000005-с, 68000 грн. у закупівлі UА-2017-06-01-000228-с та 68000 грн. у закупівлі UА-2016-11-10-001212-b.

Вказаний позов мотивовано тим, що ухвалюючи спірне рішення, відповідач дійшов необґрунтованих висновків про наявність ознак антиконкурентної поведінки у діях АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Машбудінвест» під час проведення вищезазначених закупівель.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.01.2021 було відкрито провадження у даній справі та залучено до участі у ній ТзОВ «Машбудінвест» як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Вказана справа перебуває у провадженні суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження.

25.01.2021 до Господарського суду Львівської області звернулося ТзОВ «Машбудінвест» як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору із позовною заявою, поданою в межах справи №914/3411/20, у якій просило:

1) визнати недійсним рішення ЗМТВ АМК України №63/81-р/к від 27.08.2020 у справі №3-01-12/2018 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, пункти 1, 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 в частині визнання порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій щодо спотворення результатів торгів дій ТзОВ «Машбудінвест» під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «Рама бокова, балка надресорна» «Код ДК 021-2015 (СРV): 34630000-2 - частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху» за ідентифікаторами закупівлі UА-2017-05-11-000003-с, UА-2017-05-11-000005-с, UА-2017-06-01-000228-с, UА-2016-11-10-001212-b та накладення штрафу 68000 грн. у закупівлі UА-2017-05-11-000003-с, 68000 грн. у закупівлі UА-2017-05-11-000005-с, 68000 грн. у закупівлі UА-2017-06-01-000228-с та 68000 грн. у закупівлі UА-2016-11-10-001212-b;

2) прийняти цю позовну заяву для спільного розгляду з первісним позовом у справі №914/3411/20, об`єднавши їх в одне провадження;

3) розпочати розгляд справи №914/3411/20 спочатку.

Вказаний позов також обґрунтовано безпідставністю висновків антимонопольного органу щодо антиконкурентної поведінки у діях АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та ТзОВ «Машбудінвест» під час проведення вищезгаданих закупівель. У своєму позові ТзОВ «Машбудінвест» додатково покликається на те, що оспорюване рішення антимонопольного органу йому не направлялось, а про його існування підприємство дізналось з ухвали Господарського суду Львівської області від 05.01.2021 у даній справі. Стосовно підстав розгляду цього позову в межах справи №914/3411/20, третя особа послалась на положення ст. 49 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.02.2021 вищезазначену позовну заяву ТзОВ «Машбудінвест» було повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що спір у даній справі виник між позивачем та відповідачем щодо прийняття адміністративною колегією ЗМТВ АМК України рішення №63/81-р/к від 27.08.2020 у справі №3-01-12/2018 в частині, що стосується АТ «Кременчуцький сталеливарний завод». В той же час, у позові ТзОВ «Машбудінвест» хоча і оскаржується те саме рішення ЗМТВ АМК України, однак у частині, що стосується ТзОВ «Машбудінвест».

Вищезазначене, на думку суду першої інстанції, свідчить про те, що позовна вимога ТзОВ «Машбудінвест» стосується іншого предмета, ніж той, стосовно якого відкрито провадження у справі №914/3411/20. В свою чергу, вказане свідчить про відсутність у заявника самостійної вимоги щодо предмета спору, що вже виник між сторонами справи №914/3411/20, у зв`язку з чим ТзОВ «Машбудінвест» не може бути допущене до участі у справі як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору. Суд у своїй ухвалі послався також на правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 11.06.2019 у справі №904/8926/17, відповідно до якої вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза предметом спору, не може бути розглянута як вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Не погодившись з даною ухвалою, ТзОВ «Машбудінвест» оскаржило її в апеляційному порядку з огляду на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також надання неналежної оцінки наявним у справі доказам, у зв`язку з чим просило цю ухвалу скасувати та постановити нову, якою: прийняти позовну заяву ТзОВ «Машбудінвест»; виключити його зі складу учасників судового процесу як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та залучити до участі у справі як третю особу із самостійними вимогами на предмет спору; об`єднати вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору в одне провадження з первісним позовом.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на наступне:

1) зі змісту ст. 46 та 180 ГПК України, а також з правових позицій, що викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі №915/697/19, від 11.06.2019 у справі №904/8926/17, від 12.08.2019 у справі №904/2386/18, від 05.12.2019 у справі №910/3432/19, випливає наступне:

- ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду із первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вказане свідчить про те, що вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду;

- взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися;

2) оскільки позовні вимоги за позовом АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та за позовом ТзОВ «Машбудінвест» виникли із тих самих правових відносин здійснення державної закупівлі з порушенням економічної конкуренції, та стосуються оскарження одного й того ж самого рішення органу АМК, є доцільним об`єднання цих позовних вимог та розгляд їх в одному судовому провадженні. Окрім того, позовні вимоги пов`язані також і підставами подання, а саме не дотриманням відповідачем вимог статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» при прийнятті оскаржуваного рішення;

3) у подібних судових спорах судами всіх інстанцій було розглянуто аналогічні позовні вимоги щодо оскарження одного рішення Антимонопольного комітету України, навіть при оскарженні різних пунктів одного рішення Антимонопольного комітету України у подібних судових спорах: справа №913/38/20 (постанова Верховного Суду від 25 лютого 2021 року), справа №915/93/18 (постанова Верховного Суду від 13 листопада 2018 року), справа №916/114/19 (постанова Верховного Суду від 09 квітня 2020 року).

АТ «Кременчуцький сталеливарний завод» та ЗМТВ АМК України не виконали вимог ухвали Західного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 та не подали відзивів на апеляційну скаргу.

Учасники даного судового процесу були повідомлені про нього згідно контактних даних, відомості про які містяться в матеріалах справи. Крім того, процесуальні документи апеляційного суду у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до судових рішень», були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В судовому засіданні 15.04.2021 представниця відповідача усно заперечила проти вимог та доводів апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Львівської області просила залишити без змін.

Позивач не забезпечив явку свого представника.

Зважаючи на наведене, з огляду на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача та третьої особи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне:

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, статті 4 ГПК України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

ГПК України передбачає декілька механізмів участі кількох осіб як позивачів в межах однієї справи, а саме: - подання кількома позивачами спільного позову (ст. 47); - заявлення зустрічного позову відповідачем (ст. 180); - звернення третьої особи із самостійними позовними вимогами на предмет спору (ст. 49).

Обрання конкретного механізму залежить як від певних умов, встановлених процесуальним законом, так і безпосередньо від волевиявлення самої особи (принцип диспозитивності господарського судочинства, ст. 14 ГПК України).

Предметом даного судового розгляду є можливість вступу ТзОВ «Машбудінвест» як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у даній справі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу (яка, в свою чергу, регулює порядок пред`явлення відповідачем зустрічного позову).

Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 180 ГПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду, що викладені у постановах від 10.02.2021 у справі №910/6681/20, від 11.06.2019 у справі №904/8926/17, від 12.06.2019 у справі №916/542/18 стосовно застосування ст.49 ГПК України:

- необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмета спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження);

- на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі;

- під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем;

- позовні вимоги третьої особи можуть бути допущені судом до розгляду у тому випадку, коли такі самостійні вимоги заявлені саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимоги, спрямовані на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямовані до третіх осіб, не можуть бути розглянуті судом як вимоги третьої особи в розумінні статті 49 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 180 ГПК України містить невичерпний перелік того, в чому полягає пов`язаність позовів і доцільність їх спільного розгляду. Таким чином, в кожному конкретному випадку суд оцінює вказані критерії і робить висновок про їх наявність чи відсутність.

У спірній ситуації, позов заявлений ТзОВ «Машбудінвест» як третьою особою із самостійними вимогами, є взаємопов`язаним з первісним позовом, адже вимоги за обома позовами: стосуються оскарження одного і того ж рішення антимонопольного органу; винили з одних і тих же правовідносин, а саме, з тих самих процедур закупівель, у яких брали участь позивач та третя особа; обґрунтовані схожими підставами, якими сторони обґрунтовують необхідність визнання недійсним спірного рішення антимонопольного органу. З огляду на це, колегія суддів зазначає також і про наявність критерію доцільності спільного розгляду позовів.

Стосовно вимоги процесуального закону про те, що позов третьої особи, пред`явлений в порядку ст. 49 ГПК України та первісний позов мають стосуватись одного і того ж предмета спору, колегія суддів зазначає наступне:

Як зазначалось вище, відповідно до правових позицій Верховного Суду, під предметом спору у даному випадку слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що з метою правильного застосування положень ст. 49 ГПК України не можна ототожнювати поняття «предмет спору» та «предмет позову». У протилежному випадку, предмет позову третьої особи, пред`явленого в порядку ст. 49 ГПК України, мусив би завжди містити ідентичні вимоги до тих, що наведені позивачем у первісному позові, що є хибним підходом до застосування вказаної статті.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про те, що первісний позов АТ Кременчуцький сталеливарний завод та позов, заявлений ТзОВ «Машбудінвест» в порядку ст. 49 ГПК України, заявлені щодо різних предметів спору.

У даній ситуації матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем, а також між третьою особою і відповідачем один і той же, а саме, дії антимонопольного органу при ухваленні рішення №63/81-р/к від 27.08.2020 у справі №3-01-12/2018. Вказане рішення антимонопольного органу стосується однаковою мірою позивача та третьої особи як сторін у одних і тих же спірних закупівлях та кваліфікації їхньої поведінки як антиконкурентної та узгодженої.

Більше того, колегія суддів наголошує на тому, що розгляд відповідних позовів в порядку окремих судових проваджень буде недоцільним, неефективним та таким, що не відповідає завданням та основним засадам господарського судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведене, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права, а справа направленню до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ТзОВ «Машбудінвест» відповідно до ст. 280 ГПК України.

При цьому, в розрізі вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що він не має повноважень стосовно вирішення питання про прийняття чи неприйняття до провадження зустрічної позовної заяви, а в межах своєї компетенції може лише надавати оцінку відповідним процесуальним рішенням суду першої інстанції.

З огляду на те, що справа направляється до місцевого господарського суду відповідно до ст. 280 ГПК України, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст. 269, 271, 275, 277, 280, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Машбудінвест задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 22.02.2021 про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Машбудінвест у межах справи №914/3411/20 скасувати.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Машбудінвест направити до Господарського суду Львівської області на стадію вирішення питання про прийняття її до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20-ти днів згідно статтей 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.04.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік