ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021м. ДніпроСправа № 904/5463/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Тетерятник А.М.

та представників:

від позивача: Хлабистін Д.М. адвокат;

від відповідача: Овчинніков Б.С. адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами у сумі 256 390,20 грн

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 256 390,20 грн плати за користування вагонами.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наказом № 1127 від 03.04.2020 на підходах до станції призначення та на станції призначення Грекувата Придніпровської залізниці були затримані й простоювали вагони, які прибули на адресу відповідача за перевізними документами (залізничними накладними). У зв`язку з цим за весь час затримки вагонів позивач нарахував плату за користування вагонами.

Зокрема, позивач зазначає, що у квітні 2020 року на адресу ПрАТ "Центральний ГЗК" прибув поїзд № 2825, індекс 4850-079-4574, у складі 57 порожніх вагонів. У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Грекувата Придніпровської залізниці.

На шляху прямування до станції призначення, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, за наказом № 1127 від 03.04.2020 були затримані на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці 57 спірних вагонів через скупчення вагонів на станції Грекувата Придніпровської залізниці, що прибули на адресу відповідача раніше й не були забрані ним на свою під`їзну колію.

Спірні вагони простоювали на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці з 09:45 год 03.04.2020 до 18:40 год 10.04.2020.

Після прибуття поїзда № 2825 (індекс № 4850-079-4574) на станцію призначення Грекувата Придніпровської залізниці 55 вагонів додатково простоювали на цій станції. Час простою становить з 13:15 год 12.04.2020 до 06:40 год 13.04.2020.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за Відомостями форми ГУ-46 №№15049095, 16049098, 21049107 позивачем нараховано плату за ГУ-46 підписані відповідачем із зауваженнями.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 09.11.2020, відповідач просить позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на безпідставність затримки спірних вагонів на станції Нижньодніпровськ, яка, на думку відповідача, не є станцією підходу.

На підтвердження відповідач посилається на висновок експертного семантико-текстуального дослідження писемного мовлення № 5948 від 26.06.2017 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, згідно з яким словосполучення підхід до станції (та/або головне слово підхід), яке міститься в абзаці першому пункту 16.10 Правил технічної експлуатації залізниць України, пункті 9, абзацах першому та четвертому пункту 10 Правил користування вагонами і контейнерами; абзаці другому пункту 119 Статуту залізниць України, вжите як спеціальний залізничний термін, котрий означає напрямок і розташування в плані та в профілі частини залізничної лінії, яка безпосередньо прилягає до станції і визначає напрямок та умови руху перед станцією для поїздів, котрі прибувають на неї й вирушають на лінію.

Також відповідач стверджує, що лист № 2197/45/10-18 від 07.03.2018 Міністерства інфраструктури України щодо офіційного тлумачення вживання терміну «підходи до станції призначення» в контексті застосування пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами являються нікчемними на підставі останнього абзацу листа: «Одночасно повідомляємо, що листи Мінінфраструктури не встановлюють норм права, а мають інформаційний характер».

Відповідач зазначає, що відповідно до статті 29 Статуту залізниць України залізниця має право за погодженням з Мінтрансом запроваджувати тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення не розвантажених транспортних засобів у пунктах призначення. Однак, на момент затримки спірних вагонів позивачем таких обмежень встановлено не було, що й призвело до затримок вагонів.

Заперечуючи проти позову, відповідач також звертає увагу суду на положення Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Мінінфраструктури України від 29.01.2015 № 17, пунктом 1.3 яких передбачено, що залізницями та підприємствами залізничного транспорту України забезпечуються рівні умови доступу всіх власників вагонів, операторів та перевізників до користування інфраструктурою залізничного транспорту загального користування. На думку відповідача, залізницею не виконуються вимоги рівності в експлуатації власних вантажних вагонів та вагонів інвентарного парку залізниць України.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 22.01.2021, позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

Позивач зазначає, що процедура введення тимчасових обмежень перевезень є складною і потребує погодження з Мінтрансом, тому застосовується у виняткових випадках, у тому числі і на прохання вантажовласників.

Спростовуючи доводи відповідача щодо невиконання залізницею нормативних вимог рівності в експлуатації власних вантажних вагонів та вагонів інвентарного парку залізниць України, позивач указує на те, що такі твердження відповідача не відповідають дійсності й документально не підтверджені.

Заперечуючи проти тверджень відповідача стосовно того, що станція Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці є станцією підходу, позивач посилається на лист Міністерства інфраструктури України № 2197/45/10-18 від 07.03.2018 з офіційним тлумаченням терміну підходи до станції призначення у контексті застосування пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України № 113 від 25.02.1999.

01.02.2021 представник відповідача електронним засобом зв`язку подав заперечення на відповідь на відзив, в якому стверджує, що позивачем не доведена вина відповідача у затримці спірних вагонів, а тому підстави для нарахування плати за користування вагонами відсутні.

Крім того, відповідач вважає, що необхідно надавати належну оцінку діям диспетчера з руху поїздів щодо затримки вагонів, які грунтуються лише на його особистій думці.

Ухвалою суду від 26.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання 24.11.2020. У зв`язку з неявкою представників сторін розгляд справи було відкладено до 08.12 2020.

Ухвалою суду від 08.12.2020 розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.01.2021, після чого засідання відкладалося до 26.01.2021, 16.02.2021.

Ухвалою суду від 16.02.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 09.03.2021, після чого судове засідання призначалося на 06.04.2021.

У судовому засіданні 06.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця") в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, комбінат, відповідач) укладено договір №ПР/М-16-2/13-425/НЮдч від 24.06.2016 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Грекувата регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - договір).

Згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, яка належить власнику, що примикає до станції Грекувата Залізниці стрілкою № 6 у парній горловині станції. Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля маневрового світлофору "НП" станції Грекувата-Промислова власника колії (пункт 1 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії. (пункт 4 договору).

Пунктом 5 договору передбачено, що передача вагонів на під`їзну колію здійснюється за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції Грекувата залізниці по телефону начальнику зміни цеху зовнішнього транспорту УЗТ ПРАТ ЦГЗК не пізніше, як за 2,0 години до пред`явлення вагонів до здавання з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Відповідно до пункту 6 договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата залізниці, за вказівкою чергового по станції Грекувата, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному і комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Згідно з пунктом 7 договору всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Грекувата залізниці, але не більше 240 осей, вагою 5 500 тонн.

Пунктом 9 договору (в редакції додаткової угоди № 7 від 18.02.2020) встановлено, що час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

За змістом пункту 13 договору (в редакції додаткової угоди № 6 від 16.07.2019) власник колії сплачує залізниці:

- плату за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами;

- збір за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо) згідно із Правилами зберігання вантажів за ставками Тарифного керівництва № 1 розділ III п. 2.1;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, що виконує залізниця для власника колії, згідно з Тарифним керівництвом № 1 та іншими діючими нормативно-правовими актами.

Списання здійснюється з особового рахунку власника колії.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії ЄРЦ.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01.07.2016 до 30.06.2021 включно (пункт 19 договору).

У квітні 2020 року за залізничними накладними №№ 48344691, 483444600 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПрАТ "Центральний ГЗК" порожні вагони на своїх осях, відправник ПрАТ «Маріупольський металургійній комбінат» (далі спірні вагони) (а.с. 36-43). У перевізних документах станцією призначення вказано станцію Грекувата Придніпровської залізниці.

На шляху прямування до станції призначення, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Р. ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, за наказом № 1127 від 03.04.2020 були затримані на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці 57 спірних вагонів (поїзд № 2825, індекс № 4850-079-4574) через скупчення вагонів на станції Грекувата Придніпровської залізниці, що прибули на адресу відповідача раніше й не були забрані ним на свою під`їзну колію (а.с. 53 том 1).

За фактом затримки спірних вагонів був складений акт загальної форми ГУ-23а № 4 від 03.04.2020, відповідно до якого початок затримки вагонів на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці - з 09:45 год 03.04.2020 (а.с. 54 том 1).

Про затримку вагонів позивач повідомив відповідача 03.04.2020 о 11:10 год, що підтверджується повідомленням № 69 (а.с. 55 том 1).

Також станцією затримки Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці додатково складені акти загальної форми №34Т від 03.04.2020 та № 38Т від 10.04.2020, в яких зазначено час початку та час закінчення затримки вагонів, а саме з 09:45 год 03.04.2020 до 18:40 год 10.04.2020 (а.с. 57-58).

Факти скупчення (затримки) вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені актами загальної форми ГУ-23 №№ 1043, 1044, 1050, 1051, 1059, 1060, 1062, 1063, 1064, 1071, 1076, 1085, 1086, 1087, 1097, 1107, 1108, 1110, 1111, 1112, 1113, 1114, 1115, 1126, 1133, 1134, 1136, 1143, 1154, 1157, 1162, 1163, 1164, 1165, 1173, 1174, підписаними відповідачем без заперечень (а.с. 60 - 80). Час перебування на станції призначення вагонів за цими актами (з 17:20 год 01.04.2020 по 02:30 год 11.04.2020) охоплює час затримки спірних вагонів за наказом № 1127 від 03.04.2020.

Після прибуття поїзда № 2825 (індекс № 4850-079-4574) на станцію призначення Грекувата Придніпровської залізниці 55 вагонів додатково простоювали на цій станції, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 № 1212/1198 від 13.04.2020 та інформацією з Книги форми ГУ-2 № 7 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ст. Грекувата. Час простою становить з 13:15 год 12.04.2020 до 06:40 год 13.04.2020 (а.с. 59, 81 - 84).

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника за Відомостями форми ГУ-46 №№15049095, 16049098, 21049107 позивачем нараховано плату за користування вагонами у сумі 256390,20 грн, які відповідач підписав із зауваженнями (а.с. 44 - 52 том 1).

Відповідач заявлену до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 256390,20 грн не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для сплати відповідачем плати за користування вагонами.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила, Правила користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

За змістом пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться Книга повідомлень. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил № 644).

За весь час затримки спірних вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом № 1 позивачем розрахована за Відомостями форми ГУ-46 №№15049095, 16049098, 21049107 та заявлена до стягнення плата за користування спірними вагонами у загальній сумі 256 390,20 грн.

За результатом перевірки виконаного позивачем розрахунку порушень не встановлено. Розрахунок відповідачем не оспорюється.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд доходить висновку щодо законності й обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Заперечення відповідача проти позову судом не приймаються з огляду на таке.

Так, згідно з частиною другою статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Наданий відповідачем експертний висновок щодо визначення поняття підходи до станції призначення не спростовує правомірності нарахованих позивачем плати за користування вагонами, здійсненого згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами.

За статтею 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Офіційне тлумачення норми права (автентичне, легальне, відомче, казуальне) здійснюється тільки уповноваженими органами (посадовими особами) в межах їхньої компетенції.

Відповідно до роз`яснення, яке знайшло своє відображення в листі Міністерства інфраструктури України від 07.03.2018 № 2197/45/10-18, підходами до станції призначення є будь-яка залізнична станція на шляху прямування до станції призначення, на якій затримуються вагони та контейнери.

Вагони, що прибули на станцію Грекувата Регіональної філії Придніпровська залізниця для Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12 станції Грекувата за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п. 6 договору).

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (п. 8 договору).

Згідно з абзацом 5 пункту 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, затвердженої наказом начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011, при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятися вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

Такий висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в листі від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14 та у його постановах у справах №№904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

Крім того, наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності.

При цьому позивачем дотримано порядок дій для засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць.

Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції та не спростовує вини відповідача, якщо він допустив скупчення вагонів на станції призначення внаслідок бездіяльності у їх забиранні.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 22.06.2018 у справі № 904/7535/17, від 18.09.2020 у справі № 908/1795/19 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020 у справі №908/1925/19, від 23.06.2020 у справі №908/1746/19, від 06.04.2020 у справі № 908/1417/19, від 04.11.2019 у справі № 904/5461/18 та від 07.08.2018 у справі № 904/7848/17.

Обґрунтованість затримки спірних вагонів на станціях підходу підтверджується скупченням вагонів на станції призначення Грекувата Придніпровської залізниці відповідно до актів загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника форми ГУ-23, час затримки яких (з 17:20 год 01.04.2020 по 02:30 год 11.04.2020) повністю охоплює час затримки спірних вагонів.

Крім того, відповідно до статті 121 Статуту залізниці України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно з пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" Відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

З урахуванням викладеного, відповідач не довів належними й допустимими доказами відсутність своєї вини у затримці спірних вагонів.

Інші заперечення відповідача не спростовують законних й обґрунтованих вимог позивача.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем за подання позову судовий збір у сумі 3 845,85 грн повністю покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 256 390,20 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (ідентифікаційний код 00192977, місцезнаходження: 50066, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами у сумі 256 390,20 грн, судовий збір у сумі 3 845,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.04.2021.

Суддя І.І. Колісник