ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2021 р. Справа№ 910/11948/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 06.04.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.11.2020 (повний текст складено 03.12.2020)

у справі №910/11948/18 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація

2) Управління "Житлово - комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації"

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальний будівельний холдинг"

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфортна вежа"

про визнання безпідставними та незаконними проведені нарахування,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" (далі - відповідач, скаржник) про:

- визнання безпідставними та незаконними проведені відповідачем в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 у місті Києві за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588, 20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно акту-претензії від 25.01.2018;

- зобов`язання відповідача зробити перерахунок безпідставно нарахованих платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 за період з 2015 року по грудень 2017 року на загальну суму 331 588, 20 грн. за ненадані або частково надані послуги згідно акту-претензії від 25.01.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем безпідставно нараховано платежі за житлово-комунальні послуги за період з 2015 року по грудень 2017 року, в той час, коли такі послуги або не надавались взагалі, або надавались частково. У зв`язку з цим, позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом про визнання таких нарахувань незаконними та зобов`язання відповідача здійснити їх перерахунок.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/11948/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 07.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 скасовано, справу № 910/11948/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

03.12.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд визнати безпідставними та незаконними проведені відповідачем в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 у місті Києві за період з 01.09.2017 по 01.12.2017 на загальну суму 309 688, 87 грн.

Розглянувши заяву позивача про зміну предмета позову, суд першої інстанції прийняв її до розгляду, та розглядав вимоги позивача про визнання безпідставними та незаконними проведені відповідачем в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 у місті Києві за період з 01.09.2017 по 01.12.2017 на загальну суму 309 688, 87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 позов задоволено.

Визнано безпідставними та незаконними проведені відповідачем в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 у місті Києві за період з 01.09.2017 по 01.12.2017 на загальну суму 309 688, 87 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62" витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 645 (чотири тисячі шістсот сорок п`ять) грн. 33 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що всупереч вимогам постанови Верховного Суду у справі №910/11948/18, судом при ухваленні оскаржуваного рішення не встановлено суті правовідносин між учасниками справи, оскільки вони відсутні: відповідачем до 10.11.2017 в установленому порядку надавалися житлово-комунальні послуги співвласникам будинку, до яких ОСББ не належить, а право управління будинком настало у ОСББ з моменту набуття ним права на об`єкт управління (30.12.2017), а не з моменту прийняття рішення про таке управління.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксова В.В., судді Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18. Призначено справу до розгляду на 17.03.2021.

15.02.2021 від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2021 відкладено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 на 06.04.2021.

В судовому засіданні 06.04.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 06.04.2021 представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 без змін без змін.

Треті особи в судове засідання 06.04.2021 не з`явилися. Про поважність неявки не повідомили.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд апеляційної інстанції враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судові засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції вирішив розглядати дану справу за відсутності третіх осіб та їх повноважених представників за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 06.04.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" утворено згідно з рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 № 187, перейменовано відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" та віднесено до сфери управління Адміністрації.

Відповідно до розпорядження Адміністрації від 09.02.2011 № 80 Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" здійснює господарське віддання житлового фонду Шевченківського району міста Києва та обслуговування закріплених за ним житлових будинків, зокрема, і будинку АДРЕСА_1

Отже, відповідач був балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1

У серпні 2016 року було зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62", створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1

Як вказує позивач, 27.04.2017 у зв`язку з тим, що відповідач неналежним чином надавав послуги з утримання будинку та прибудинкової території, було прийнято рішення відмовитись з 01.07.2017 від його послуг та звернутись до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації з пропозицією щодо підготовки розпорядження про передачу будинку на баланс позивача.

Листом № 21 від 07.06.2017 позивач звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням вирішити питання щодо передачі будинку в управління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку з ухваленням про це відповідного розпорядження із зобов`язанням відповідача, за яким закріплено право господарського відання на житловий будинок і на балансі якого він знаходиться, визначити порядок створення комісії та її склад з приймання-передачі будинку у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 20.04.2016 "Про порядок списання з балансу багатоквартирних будинків" та інших нормативних актів, які регламентують порядок списання основних засобів з балансів підприємств, установ та організацій комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Листом № 28 від 22.08.2017 позивач повідомив відповідача про початок своєї діяльності по обслуговуванню будинку з 01.09.2017 та просив оформити передачу будинку на баланс, а також закінчити роботи з підготовки будинку до опалювального періоду 2017-2018 рр.

07.09.2017 загальні збори співвласників будинку затвердили тариф на утримання будинку та прибудинкової території, кошторис доходів та витрат на 2017 рік, штатний розпис, а позивач уклав із співвласниками будинку договори на обслуговування та утримання будинку, що дозволило йому розпочати діяльність по управлінню будинком з 01.09.2017.

Проте, як стверджує позивач, відповідач ігнорував права співвласників будинку та перешкоджав позивачу у виконанні рішення загальних зборів співвласників будинку щодо управління та обслуговування будинку власними силами, мотивуючи свої відмови тим, що будинок може обслуговуватись позивачем лише після приймання-передачі його з балансу відповідача.

Листом № 42 від 23.10.2017 позивач звернувся до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням невідкладно прийняти рішення щодо передачі будинку на баланс позивача та зобов`язати відповідача здійснити передачу будинку разом з технічною документацією, а також провести перерахунки мешканцям будинку за ненадані та надані не в повному обсязі послуги з обслуговування та утримання будинку в ІІІ кварталі 2017 року.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.11.2017 № 656 про забезпечення передачі житлового будинку АДРЕСА_1 балансоутримувачу - Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" забезпечити передачу житлового будинку № АДРЕСА_1, за винятком нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 50,4 кв. м, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесені до сфери управління Шевченківської районної в місті Києва державної адміністрації, з балансу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62".

Листом № 109.109/ОП/Р-2380 від 28.11.2017 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація повідомила позивача про те, що у випадку неналежного надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, споживачі зазначених послуг відповідно до статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Порядку перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі мають право звернутись із заявою до виконавця послуг для виклику представника та складання акта-претензії.

Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 01.12.2017 відповідач передав на баланс позивачу житловий будинок АДРЕСА_1, за винятком нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва загальною площею 50,4 кв.м., що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесений до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

При цьому, акт технічного обстеження будинку відповідачем підписаний не був.

16.01.2018 позивач звернувся до відповідача, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та Управління самоврядного контролю Київської міської державної адміністрації з листами № 9/1, № 9/2, № 9/3, в яких просив направити уповноважених представників для складання та підписання спільно оформленого акту-претензії про ненадання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинку та прибудинкової території з прибуттям їх 25.01.2018 о 10:00 год. за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач листом № 295/3 від 24.01.2018 повідомив позивача про те, що оскільки він вже не є виконавцем послуг, то брати участь у складанні акту-претензії вважає недоцільним. При цьому, відповідач зазначив, що за надані послуги до 01.12.2017 ним зроблені всі перерахунки.

25.01.2018 споживачі послуг будинку АДРЕСА_1 у місті Києві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 висловили відповідачу претензії щодо послуг з утримання будинку споруд та прибудинкової території. Загальна сума перерахунку складає 331 588, 20 грн.

Вищевказані претензії були оформлені Актом-претензією про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі № 11 від 25.01.2018.

Листом № 112 від 31.01.2018 Управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило позивача про те, що він не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у зв`язку з чим представники адміністрації не уповноважені підписувати акти-претензії про ненадання (надання не в повному обсязі) послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Листом № 072-187 від 07.02.2018 Управління самоврядного контролю Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомило позивача про те, що в разі самостійного виявлення ознак порушення прав споживачів житлово-комунальних послуг він має право звернутися з відповідною заявою до Держпродспоживслужби міста Києва.

18.07.2018 позивач звернувся до відповідача з листом № 50 від 17.07.2018 про досудове врегулювання спору, в якому пропонував вирішити питання наступним чином:

- КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" проводить перерахунок мешканцям будинку сум безпідставно нарахованого боргу за обслуговування будинку за період вересень-листопад 2017 року, з урахуванням того, що кошти, які були за цей період сплачені мешканцями будинку, покривають витрати на окремі послуги, які надавались до передачі будинку на баланс ОСББ "Гончара 62";

- у разі проведення перерахунку КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" ОСББ "Гончара 62" відмовиться від намірів подавати позов до господарського суду за ненадані у 2015-2017 роках послуги, не вимагатиме компенсації витрат, проведених у 2017 році на утримання будинку у зв`язку з ненаданням послуг;

- сторони підписують мирову угоду з фіксацією взятих і виконаних взаємних зобов`язань.

У відповідь на вищевказану пропозицію відповідач листом № 3837/3 від 06.08.2018 повідомив позивача про те, що послуги надавались у відповідності до структури, періодичності та строків, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 09.03.2011 № 307 "Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Києві". Вимоги щодо якості застосовувались до тих послуг, що були передбачені структурою тарифу. У разі ненадання, надання не в повному обсязі або надання послуг неналежної якості, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" по закінченню звітного року упродовж першого кварталу наступного за звітним роком, перераховувало споживачам плату за послуги згідно з вимогами до якості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженими зазначеним розпорядженням (крім поточного ремонту). Також з 15.09.2017 мешканцям будинку АДРЕСА_1 було знято нарахування за послугу з вивезення твердих побутових відходів у зв`язку з укладенням ОСББ "Гончара 62" прямого договору з іншою організацією, а за вересень місяць мешканцям були зроблені відповідні перерахунки. Всі інші послуги були надані в повному обсязі. Таким чином, нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинку АДРЕСА_1 за період вересень-листопад 2017 року було здійснено правомірно і підстав для здійснення перерахунків наразі немає.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив його права та законні інтереси в частині ненадання або надання не в повному обсязі, перерви в їх наданні, послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також не здійснював споживачам зазначених послуг перерахунки розміру плати за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також не здійснював споживачам зазначених послуг перерахунок розміру плати за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у разі перерви в їх наданні, або наданні не в повному обсязі, чим порушив вимоги статей 18, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або наданні не в повному обсязі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 970 від 11.12.2013 року.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції керувався тим, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до норм Законів України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" після прийняття загальними зборами рішення про управління будинку власними силами (27.04.2017), затвердження загальними зборами 07.09.2017 розміру внесків на управління, з 01.09.2017 розпочало управління будинком власними силами, а тому відповідач з 01.09.2017 повинен був припинити нарахування та надання послуг власникам квартир будинку.

Розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" зазначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Статтею 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" унормовано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Майно об`єднання утворюється з: майна, переданого йому співвласниками у власність; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

За змістом статті 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Відповідно до норм статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Частинами 1, 2 статті 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.

Відповідно до частини 1-3 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Згідно з пунктом 5) частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За умовами частини 1 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частинами 1-5 статті 18 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

За приписами статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

За змістом статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 2) одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; 3) на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; 4) на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; 6) на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 7) отримувати від виконавця компенсацію в розмірі, визначеному договором, рішенням суду або законодавством, за перевищення нормативних термінів на проведення аварійно-відновлювальних робіт; 8) на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу.

Споживач зобов`язаний: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 2) своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; 3) забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; 4) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; 6) дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; 7) допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; 8) дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; 9) своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; 10) у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Частинами 1 та 2 статті 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції Закону від 24.06.2004 № 1875-IV) визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем) з іншим виконавцем.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги обґрунтовані безпідставним нарахуванням відповідачем співвласникам будинку АДРЕСА_1 без укладення з ними договорів платежів у період з 01.09.2017 по 01.12.2017 за ненадані або надані не в повному обсязі послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, з огляду на що, позивач просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) визнати безпідставними та незаконними проведені відповідачем в повному обсязі нарахування платежів співвласникам будинку АДРЕСА_1 у місті Києві за період з 01.09.2017 по 01.12.2017 на загальну суму 309 688, 87 грн.

Судова колегія зазначає, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яке є об`єднанням громадян, мета створення та діяльність якого прямо та безпосередньо пов`язана із забезпеченням і захистом прав співвласників будинку, є належним виразником інтересів більшості членів цього об`єднання. Водночас, інтереси об`єднання, як юридичної особи, не завжди співпадають з інтересами кожного члена об`єднання.

З урахуванням мети створення, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має пряме та безпосереднє відношення до усіх питань, що стосуються будинку, а отже може мати власну, окрему від інтересів кожного окремого члена об`єднання, матеріально-правову зацікавленість у спорах що стосуються будинку. Наявність матеріально-правової зацікавленості в Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку у правовідносинах, що виникають щодо будинку чи його складових, утримання, експлуатації та інших подібних питань є передумовою визнання за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку самостійної процесуальної правосуб`єктності, а отже і права на звернення до суду із самостійним позовом.

Окрім того, реальний захист прав співвласників будинку (членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку самостійного права на звернення до суду в інтересах членів, призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети об`єднання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 у справі № 815/219/17).

Отже, на переконання колегії суддів, позивач скористався своїм правом на захист прав та законних інтересів співвласників будинку, наданим йому згідно з приписами статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Конституцією України та статутом Об`єднання.

Відтак, судовою колегією відхиляються твердження скаржника про те, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є неналежним позивачем у справі.

У постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у даній справі зазначено, що з метою правильного, всебічного та об`єктивного вирішення спору у справі необхідно з`ясувати, чи мав відповідач право на управління будинком АДРЕСА_1, у який саме період та на якій правовій підставі; чи мав відповідач повноваження на управління цим будинком у спірний період, відповідно, чи мав законні правомочності учасника відносин у сфері житлово-комунальних послуг стосовно такого будинку, в тому числі, щодо наявності у нього правових підстав для надання послуг на відповідних умовах.

Як зазначалось судовою колегією вище, 08.09.2016 було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62", що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису: 0062019.

У статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.09.2017 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62" розпочало управління будинком власними силами, про що своєчасно повідомляло відповідача та Раду.

За приписами абзацу 18 статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

Статтею 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" унормовано, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.

Як зазначалось колегією суддів, позивач неодноразово звертався як до відповідача, так і до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням передати необхідну документацію на будинок.

При цьому, нормами Закону покладено обов`язок саме на колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку або особу, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком передати необхідну документацію та не вказано, що новостоверене об`єднання повинно самостійно звертатися за отриманням вказаних документів.

27.04.2017 загальними зборами прийнято рішення про управління будинком власними силами з 01.07.2017.

У зв`язку із прийняттям вказаного рішення позивач неодноразово звертався до скаржника та Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням передати будинок в управління об`єднання.

На звернення позивача, скаржник та третя особа повідомляли, що будинок може бути передано з балансу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гончара 62".

Судова колегія звертає увагу, що норми Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" на момент виникнення спірних правовідносин, не покладали на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку обов`язку прийняти на баланс відповідний будинок.

Отже, чинне законодавства не встановлювало та не встановлює вимогу щодо передачі на баланс новоствореному об`єднанню будинку від колишнього балансоутримувача багатоквартирного будинку або особи, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання.

Таким чином, для виконання Об`єднанням функцій з управління будинку не вимагається прийняття його на баланс.

Твердження скаржника, що право управління будинком настало у ОСББ з моменту набуття ним права на об`єкт управління (30.12.2017), а не з моменту прийняття рішення про таке управління спростовується вищевикладеним.

Наказом Мінжитлокомунгоспу України від 02.02.2009 № 13 затверджено "Правила управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд" (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.4. Правил особою, що здійснює управління будинком, є у разі самоуправління будинком - власники, співвласники будинку, створені ними органи, організації та об`єднання або балансоутримувач чи будь-яка інша особа, яка уповноважена від імені власників, співвласників будинку виконувати функції з управління будинком.

Згідно з пунктом 2.1. Правил для приймання-передачі об`єкта в управління утворюється відповідна комісія у складі представників попереднього балансоутримувача чи особи, що здійснювала управління будинком, власників, співвласників та особи, що буде здійснювати управління будинком.

Комісію очолює представник сторони, яка приймає.

Комісія визначає технічний стан об`єкта відповідно до вимог законодавства та складає акт приймання-передачі об`єкта в управління (з управління).

Кожній із сторін, що бере участь у прийманні-передачі об`єкта, надається примірник акта приймання-передачі, підписаний членами комісії та затверджений керівництвом кожної сторони - юридичної особи.

Натомість, незважаючи на численні звернення позивача, скаржник, в порушення норм статті 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а також Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд, протягом тривалого часу ухилявся від передачі технічної документації, а також будинку в управління позивачу, та продовжував нараховувати співвласникам будинку платежі в період з 01.09.2017 по 01.12.2017, коли управителем будинку було ОСББ на підставі рішення загальних зборів.

Згідно з пунктами 4 та 5 статті 13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до визначення співвласниками багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, форми управління багатоквартирним будинком, але не більше одного року із дня набрання чинності цим Законом, послуги з утримання такого будинку надає суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у багатоквартирному будинку до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У разі якщо місцевою радою або її виконавчим органом відповідно до законодавства прийнято рішення про делегування іншому органу - суб`єкту владних повноважень функцій із здійснення управління об`єктами житлово-комунального господарства, забезпечення їх утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг, управитель призначається на конкурсних засадах таким органом.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" набрав чинності 01.07.2015.

Отже, скаржник на законній підставі до 01.07.2016 мав право на управління будинком, оскільки з 02.07.2016 Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація повинна була провести конкурс для визначення управителя будинку.

Натомість, в порушення норм Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація не призначила управителя будинку на конкурсних засадах, рішення про призначення управителя відсутнє.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідач продовжував надавати послуги з управління будинком.

Не маючи зобов`язань перед співвласниками, відповідач через відсутність договорів в повній мірі використовував лише право на отримання оплати незалежно від кількості та якості послуг, чим грубо порушив право співвласників на управління власним спільним майном та чинив перепони для виконання ОСББ "Гончара 62" функцій з управління будинком, нав`язуючи не передбачений чинним законодавством спосіб передачі функцій з управління будинком і, при цьому, не виконуючи цих функцій, як діючий управитель.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні докази в підтвердження надання послуг управителем будинку - ОСББ в період вересень - листопад 2017, а саме: договори від 23.02.2017 № Д-1700223, від 15.09.2017 № 0251-ТПВ, від 19.09.2017 № 04-7687, від 04.10.2017 № 04/10/17, від 25.10.2017 № 1/10, від 09.11.2017 № 2/10.

Також, з 01.09.2017 ОСББ уклало договори з власниками квартир про надання послуг на управління будинком.

Незважаючи на повідомлення про початок обслуговування будинку ОСББ та укладання з 01.09.2017 договорів із співвласниками на утримання будинку, скаржник продовжував нараховувати платежі.

Обігом грошових коштів по Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" за вересень - листопад 2017 підтверджується надання відповідачем послуг на суму 309 688 грн. 87 коп.

Враховуючи вищенаведене, колегією суддів встановлено, що після прийняття співвласниками рішення про форму управління будинком подальше управління, надання послуг співвласникам будинку можливе лише за рішенням загальних зборів та укладення договору, визначення ціни послуг не за тарифом, а за договором.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до норм Законів України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" після прийняття загальними зборами рішення про управління будинку власними силами (27.04.2017), затвердження загальними зборами 07.09.2017 розміру внесків на управління, з 01.09.2017 розпочало управління будинком власними силами, у зв`язку із чим відповідач з 01.09.2017 повинен був припинити нарахування та надання послуг власникам квартир будинку, проте, як вбачається із матеріалів справи, зроблено цього не було.

Проаналізувавши вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості та правомірності заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району міста Києва" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/11948/18 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/11948/18 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України

Повний текст постанови складено 19.04.2021.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді М.Л. Яковлєв

Є.Ю. Шаптала