ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4899/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Уклон» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 (суддя Татарчук В.О., повне рішення складено25.01.2021) у справі № 904/4899/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Уклон» (м. Київ)

до фізичної особи-підприємця Попова Станіслава Івановича (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.)

про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 20000грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Уклон» звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця Попова Станіслава Івановича про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 20000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- предметом укладеного між сторонами договору надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції №15 від 13.09.2019 були послуги з оформлення рекламно-інформаційної продукції, а не виготовлення такої продукції;

- згідно з п. 1.1 договору виконавець приступає до надання послуг по договору тільки після отримання завдання від замовника, а завдань від позивача відповідачу не надходило;

- сторони не підписували акт здачі-приймання робіт і рахунок на оплату виконавець не виставляв;

- твердження відповідача про те, що помилково перераховані позивачем 19.12.2019 кошти в розмірі 20000грн були оплатою по договору від 13.09.2019 не відповідають дійсності;

-на підставі ст. 1212 ЦК України відповідач отримав спірні кошти без достатньої правової підстави та повинен їх повернути.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/4899/20 в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Уклон» до фізичної особи-підприємця Попова Станіслава Івановича про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 20 000грн відмовлено, через не доведеність позивачем наявністі підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Уклон» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 20 000 грн. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Одночасно скаржник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у даній справі.

Скаржник заначає, що судом в достатньому обсязі не проаналізовано додані апелянтом докази та природа правовідносин між Сторонами за договором про надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції №15 від 13.05.2019 року (надалі-Договір) укладеного між апелянтом та відповідачем.

Так ТОВ «Уклон» наполягає на тому, що представником апелянта було здійснено замовлення 11.12.2019 року, в свою чергу відповідачем було виставлено рахунок на оплату послуг № 94 від 11.12.19 року, а апелянтом була здійснена повна оплата зазначеного рахунку 12.12.19 року (платіжне доручення № 8586), у розмірі 20 000 гривень, після чого сторонами було підписано Акт наданих послуг, слід вважати, що фактично всі правовідносини між апелянтом та відповідачем по даному договору, щодо вказаного замовлення були завершені, а тому помилковий платіж, який здійснив апелянт 19.12.2019 року (платіжне доручення № 244), у розмірі 20 000 гривень є безпідставним в контексті Договору, а тому варто вважати, що на дані правовідносини поширюється положення статті 1212 ЦК України.

Узагальнені доводи інших учасників справи.

Віповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача в якому зазначено, що доводи викладені у апеляційній скарзі про скасування оскаржуваного рішення - є безпідставними та не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню. Оскаржуване рішення просить залишити без змін.

Так, у відзиві зазначено про те, що оплата ТОВ «Уклон» спірної суми здійснювалась в рамках договірних відносин сторін, а твердження позивача про перерахування коштів поза межами договору і необхідність повернення спірної суми із застосуванням ст. 1212 ЦК України є необгрунтованим.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відновлено строк подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Уклон» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі № 904/4899/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

3.09.2019 між ТОВ «Уклон» (замовник) та ФОП Поповим С.І. (виконавець) було укладено договір №15 на надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, виконавець за завданням замовника приймає на себе зобов`язання з оформлення рекламно-інформаційною продукцією транспортних засобів, надалі РІП, у м. Кривий Ріг, а замовник зобов`язується сплатити зазначену послугу в порядку, передбаченому даним договором.

У відповідності до п.2 Договору виконавець зобов`язується надати наступні послуги Замовнику: виготовити рекламно-інформаційну продукцію та здійснити нанесення на окремі частини транспортних засобів (автомобілів).

Відповідно до п.3 Договору, замовник сплачує вартість виготовлення та нанесення рекламної продукції, згідно виставлених рахунків. Умови оплати: 100% передплата. Вартість послуг складає: 600 грн./м2 при обсязі не менше ніж 50 автівок.

Згідно п.4.3 Договору, претензії щодо якості виконаних робіт пред`являються Виконавцю протягом 10 календарних днів з дня підписання Акту здачі-приймання робіт у письмовій формі.

Згідно п.6.2 Договору, здача-приймання виконаних робіт оформляється актом, що підписується Сторонами.

В п.6.3 Договору визначено, що мотивовані зауваження Замовника оформляються Актом із зазначенням на необхідність доопрацювання та строку їх здійснення Виконавцем.

Відповідачем оформлений рахунок на оплату №94 від 11.12.2019 на суму 20000грн послуг з виготовлення та нанесення поліграфічної продукції на авто.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 8586 від 12.12.2019 щодо перерахування ТОВ «Уклон» на користь ФОП Попова С.І. 20000грн в якому вказано призначення платежу: «Послуги брендування авто зг. рах №94 від 11.12.2019.».

Також, в матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 244 від 19.12.2019 щодо перерахування ТОВ «Уклон» на користь ФОП Попова С.І. 20000грн з призначенням платежу: «Послуги брендування авто зг. рах №94 від 11.12.2019.

Позивач зазначає, що предметом укладеного між сторонами договору надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції №15 від 13.09.2019 були послуги з оформлення рекламно-інформаційної продукції, а не виготовлення такої продукції.

Згідно з п. 1.1 договору виконавець приступає до надання послуг по договору тільки після отримання завдання від замовника, а завдань від позивача відповідачу не надходило.

До того ж, сторони не підписували акт здачі-приймання робіт і рахунок на оплату виконавець не виставляв.

Відтак, на підставі ст. 1212 ЦК України відповідач отримав спірні кошти без достатньої правової підстави та повинен їх повернути, що і стало причиною спору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Так, загальна умова частини першої ст. 1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Матеріалами справи встановлено, що 13.09.2019 між ТОВ «Уклон» та ФОП Поповим С.І. було укладено договір на надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції №15.

Також, матеріали справи свідчать про те, що між сторонами склались усталені правовідносини в межах зазначеного договору.

Так, в матеріалах справи містяться копії:

- виписаних відповідачем рахунків-фактури №28 від 15.05.2019, №44 від 01.06.2019, №46 від 11.06.2019, №48 від 11.06.2019, №59 від 01.07.2019, №60 від 01.08.2019, №67 від 21.08.2019, №73 від 08.10.2019, №82 від 05.11.2019, №94 від 11.12.2019, №101 від 23.12.2019;

- підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) №39 від 31.05.2019, №44 від 30.06.2019, №46 від 30.06.2019, №48 від 30.06.2019, №59 31.07.2019, №60 від 31.08.2019, №67 від 21.08.2019, №73 від 31.10.2019, №82 від 06.11.2019, №94 від 31.12.2019, №101 від 30.12.2019;

- оформлених позивачем платіжних доручень щодо сплати коштів на користь відповідача №6470 від 15.05.2019, №№6719, 6720 від 11.06.2019, №7011 від 11.07.2019, №7233 від 02.08.2019, №7441 від 21.08.2019, №7979 від 10.10.2019, №8246 від 07.11.2019, №8586 від 12.12.2019, №244 від 19.12.2019, №276 від 26.12.2019.

Колегія суддів констатує, що оплата ТОВ «Уклон» спірної суми здійснювалась в рамках договірних відносин сторін, а твердження позивача про перерахування коштів поза межами договору і необхідність повернення спірної суми із застосуванням ст. 1212 ЦК України є необґрунтованим.

Питання виконання зобов`язань сторонами в тому числі щодо надання послуг відповідачем та повернення коштів повинно вирішуватись саме з урахуванням наявності договору №15 на надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що відсутність завдання не може беззаперечно свідчити про отримання відповідачем спірної суми без достатньої правової підстави як умову для застосування ст. 1212 ЦК України.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі, зокрема, посилається на правову позицію Верховного суду у справі № 6-88цс13 від 02.10.2013 р.

Однак у відповідності до зазначеної правової позиції вбачається, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу.

До такого висновку і прийшов господарський суд Дніпропетровської області під час винесення рішення у справі та вірно встановив, що оплата ТОВ «Уклон» спірної суми здійснювалась в рамках договірних відносин сторін, а твердження позивача про перерахування коштів поза межами договору і необхідність повернення спірної суми із застосуванням ст. 1212 ЦК України є необгрунтованим.

До того ж, суд першої інстанції встановивши наявність договірних відносин між сторонами, правомірно зазначив, що ТОВ «Уклон» не позбавлено права звернутись до фізичної особи-підприємця Попова С.І. з позовом про стягнення заборгованості саме у зв`язку з неналежним виконанням останнім зобов`язань за договором на надання послуг з нанесення рекламно-інформаційної продукції №15 від 13.09.2019.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Уклон» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 у справі 904/4899/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв