РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/461/21

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Бузовкіної Людмили Борисівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально"

про стягнення 213 648,63 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Бузовкіна Людмила Борисівна (позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально" (відповідач) про стягнення 213 648,63 грн., з яких 199 030,00 грн. основного боргу, 7 106,51 грн. пені, 5 572,84 грн. інфляційних втрат та 1 939,28 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором оренди майна № 14/07 від 14.07.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/461/21, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/461/21 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04071, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 73.

Однак поштове відправлення направлене на адресу місцезнаходження відповідача не було вручено відповідачу та було повернуто до суду 03.02.2021.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.07.2020 між Фізичною особою-підприємцем Бузовкіною Людмилою Борисівною (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально" (орендар) укладено Договір оренди майна № 14/07 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець приймає на себе зобов`язання на умовах і в строк, обумовлених цим Договором, передати орендареві у строкове платне користування (оперативну оренду) визначений цим Договором об`єкт оренди, а орендар зобов`язується прийняти в користування об`єкт оренди і сплачувати орендодавцеві орендну плату на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору об`єктом оренди за цим Договором є майно, що визначається сторонами в Додатку № 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною останнього.

Пунктом 1.4. Договору сторони погодили, що об`єкт оренди передається орендареві на термін з 17.07.2020 по 19.09.2020 (64 календарні дні) для використання у власній господарській діяльності виключно за призначенням, встановленим технічною документацією на об`єкт оренди.

Відповідно д п. 2.6.2. Договору орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 3.2. Договору об`єкт оренди передається орендодавцем орендарю по Акту прийому-передачі об`єкта оренди.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що всі розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок орендодавця і складає 645 530,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до 5.2. Договору розмір та терміни сплати орендної плати:

-попередня оплата здійснюється до 16.07.2020 і складає 212 000,00 грн.;

-наступна оплата здійснюється до 04.09.2020 і складає 318 530,00 грн.;

-завершальний платіж сплачується до 14.09.2020 і складає 115 000,00 грн.

Згідно з п. 7.2. Договору перебіг стрку оренди за цим Договором починається з моменту передачі об`єкта оренди орендарю в користування, а саме: з 17.07.2020 та триває по 19.09.2020.

Відповідно до Акту прийому-передачі від 17.07.2020 орендар прийняв, а орендодавець передав об`єкт оренди у відповідності з умовами Договору.

19.09.2020 між сторонами підписано та скріплено печатками Акт виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого послуги з оренди майна було надано позивачем у повному обсязі. Загальна вартість наданих послуг склала 645 530,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання з оплати орендної плати виконав частково у розмірі 446 500,00 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача за період з 01.07.2020 по 20.11.2020, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 199 030,00 грн. основного боргу.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині сплати орендних платежів, позивачем нараховано 7 106,51 грн. пені, 5 572,84 грн. інфляційних втрат та 1 939,28 грн. 3% річних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1. ст. 760 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів вбачається, що орендодавець взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування об`єкт оренди на певний строк та за відповідну плату згідно Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача орендну плату в загальному розмірі 199 030,00 грн., в зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість зі сплати вказаної суми.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованість у розмірі 199 030,00 грн. основного боргу за Договором нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 7 106,51 грн. пені, 5 572,84 інфляційних втрат та 1 939,28 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2.1. Договору у разі несвоєчасної сплати орендної плати або у випадку сплати орендної плати не в повному обсязі, орендар зобов`язаний сплатити на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України у період повної або часткової несплати, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення 7 106,51 грн. пені підлягають задоволенню у межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 5 572,84 інфляційних втрат, 1 939,28 грн. 3% річних у межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 8 500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, за змістом ст. 126 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката, а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

У матеріалах справи відсутні докази того, що правова допомога у справі № 910/461/21 надавалася Кравченком С.В. , саме як адвокатом.

Враховуючи викладене вище, вимоги про стягнення 8 500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Бузовкіної Людмили Борисівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально" підлягають задоволенню у розмірі 199 030,00 грн. основного боргу, 7 106,51 грн. пені, 5 572,84 інфляційних втрат, 1 939,28 грн. 3% річних.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Фізичної особи-підприємця Бузовкіної Людмили Борисівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально" про стягнення 213 648,63 грн. - задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживай відповідально" (04071, місто Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 73, ідентифікаційний код 43008411) на користь Фізичної особи-підприємця Бузовкіної Людмили Борисівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 199 030 (сто дев`яносто дев`ять тисяч тридцять) грн. 00 коп. основного боргу, 7 106 (сім тисяч сто шість) грн. 51 коп. пені, 5 572 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 1 939 (одну тисячу дев`ятсот тридцять дев`ять) грн. 28 коп. 3% річних, 3 204 (три тисячі двісті чотири) грн. 73 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.04.2021

Суддя С. В. Стасюк