ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 912/832/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Колос І.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - Банк)

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2021 (головуючий суддя Широбокова Л.П., судді Орєшкіна Е.В. і Подобєд І.М.)

за позовом Банку

до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 )

про стягнення 10 549 734 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - приватне підприємство "Спецзовнішкомплект" (далі - Підприємство),

ВСТАНОВИВ:

1. Позов було подано до господарського суду Кіровоградської області про стягнення на підставі договору поруки № 1 від 07.10.2011 (далі - Договір поруки) простроченої заборгованості за договором кредитної лінії від 07.10.2011 № 5 (далі -Договір кредитної лінії), яка станом на 16.08.2018 (включно) становить 35 254 629,11 грн.

2. Рішенням названого господарського суду від 15.09.2020: позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 2 271 312,27 грн. - 3% річних і 8 278 421,28 грн. - "інфляційних", а також 158 246 грн. судового збору; у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

3. Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою останнього від 16.11.2020, зокрема, відкрито апеляційне провадження за згаданою апеляційною скаргою.

4. ОСОБА_1 заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі №756/217/15-ц, що розглядається названим судом.

5. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2021: згадане клопотання ОСОБА_1 задоволено; зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2020 у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №756/217/15-ц, що розглядається Оболонським районним судом міста Києва; зобов`язано сторони невідкладно повідомити суд з наданням відповідних судових актів про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

6. У касаційній скарзі до Верховного Суду Банк, зазначаючи про постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду від 03.02.2020 з порушенням норм процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати і передати справу до Центрального апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Скаргу мотивовано порушення апеляційним господарським судом пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та невідповідністю оскаржуваних ухвали правовим висновками Верховного Суду, зробленим в інших справах.

7. Відповідач у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що Центральний апеляційний господарський суд обґрунтовано та правомірно прийняв рішення щодо зупинення провадження у справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду справи № 912/832/19 до вирішення справи № 756/217/15-ц, що розглядається в порядку цивільного судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 756/217/15-ц, у порядку пункту 4 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки питання встановлення остаточного розміру тіла кредиту станом на сьогоднішній день не вирішене, а, отже об`єктивно встановити розмір простроченої заборгованості, яка складається з втрат банку від інфляції та 3% річних неможливо до моменту визначення основи для здійснення вказаних розрахунків, тобто тіла кредиту, та просить: відмовити в задоволенні касаційної скарги Банку в повному обсязі; ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2021 у справі № 912/832/19 залишити без змін.

8. У постановленні оскаржуваної ухвали Центральним апеляційним господарським судом з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.

8.1. Підставою для звернення з позовом у даній справі стало неналежне виконання Підприємством договірних зобов`язань за Договором кредитної лінії, внаслідок чого Банк вирішив стягнути з ОСОБА_1 - поручителя за цим договором 3% річних та "інфляційні витрати", які нараховані на суму заборгованості, що встановлена рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.08.2016 у справі №756/217/15-ц та рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016 у тій же справі.

8.2. Так, рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.08.2016: позов Банку до ОСОБА_1 , третя особа Підприємство, про стягнення заборгованості задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку кошти в сумі 91 917 821,94 грн. та судовий збір 3 654 грн.

8.3. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016: згадане рішення місцевого суду від 12.08.2016 у частині вирішення позовних вимог про стягнення 3% річних та "інфляційних втрат" скасовано; ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку суму 3% річних та "інфляційних втрат" у розмірі 9 626 230,50 грн; у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

8.4. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.07.2017: задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ; рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

8.5. Постановою Верховного Суду України від 13.09.2017 згадану ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних скасовано, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 16.11.2016 залишено без змін.

8.6. ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із заявою про перегляд рішення цього ж суду від 12.08.2016 за нововиявленими обставинами.

8.7. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09.11.2020: вказану заяву ОСОБА_1 задоволено; рішення цього ж суду від 12.08.2016 про стягнення заборгованості, скасовано та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

8.8. З огляду на те, що: рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12.08.2016, яке скасовано, було встановлено на час розгляду справи чинність Договору поруки; позивач вчасно звернувся до поручителя з вимогами та Договір поруки не є припиненим; суд першої інстанції не досліджував вказані факти, а обґрунтував своє рішення виключно фактами, встановленими у рішенні Оболонського районного суду міста Києва; матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що порука не є припиненою з підстав, встановлених статтею 559 Цивільного кодексу України, як-от звернення до поручителя в межах строку поруки, збільшення розміру зобов`язання без згоди поручителя, - апеляційний господарський суд не може самостійно встановити ці обставини, які мають істотне значення для вирішення цього спору по суті.

9. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

10. Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

11. Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим зумовлюється неможливість розгляду справи.

З урахуванням приписів пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18.

12. Апеляційний господарський суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не зазначив у ній таких обставин, які в принципі не могли б бути самостійно встановлені цим судом в апеляційному розгляді справи з незалежних від суду причин.

Тому висновок апеляційного господарського суду про наявність підстави для зупинення провадження в даній справі є передчасним, необґрунтованим і зроблений з порушенням пункту 5 частини першої статті 277 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

13. Відповідно до частини четвертої статті 304 ГПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції, ухвал суду, зокрема, апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Заяви про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом даної касаційної скарги, до Верховного Суду не подавалися.

Керуючись статтями 300, 304, 308, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2021 у справі № 912/832/19 скасувати.

Справу передати на розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос