За позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейт"
третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1
третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів
за участю Офісу Генерального прокурора
Суддя Котков О.В.
Без виклику представників учасників справи.
Міністерство оборони України (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом № 303/ЮС/508 від 16.11.2018 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріст" (відповідач) про стягнення грошових коштів за договором підряду № 303/3/12/344-16 на виконання будівельних робіт від 28.12.2016 року в розмірі 111 854 085,49 грн. з них: коштів сплачених за будівельні роботи, виконання яких не підтверджено за результатами перевірки фактично виконаних робіт на об`єкті - 76 795 354,49 грн. (сімдесят шість мільйонів сімсот дев`яносто п`ять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 49 копійок), штрафних санкцій за порушення строків виконання будівельних робіт за договором - 2 578 731,00 грн. (два мільйона п`ятсот сімдесят вісім тисяч сімсот тридцять одна гривня) та штрафних санкцій за порушення строків повернення будівельного майданчику за договором та додатковою угодою № 10 - 32 480 000,00 грн. (тридцять два мільйона чотириста вісімдесят тисяч гривень).
В свою чергу, відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що будівельні роботи за договором підряду № 303/3/12/344-16 від 28.12.2016 року виконані ним належним чином, про що було складено акти приймання виконаних будівельних робіт, які направлялися позивачу для підписання, проте останнім підписані не були, з підстав невиконання таких робіт відповідачем.
На вирішення експертів поставлено наступні питання:
- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт за договором підряду № 303/3/12/344-16 від 28.12.2016 року з будівництва табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі 235 Міжвидового центру підготовки підрозділів (МЦПП), с. Улянівка (с. Михайлівка) Миколаївської обл. обсягам та вартості будівельних робіт, зазначених в Актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) по складовим об`єкту, а саме: підготовка території; споруда 5 - їдальня; будівля 23 - КПП; споруда 29 - прохідна; споруда 8 - трансформаторна підстанція; споруда 7 - котельня; зовнішні теплові мережі; зовнішні мережі водопроводу та каналізації; насосна станція з електролізною та допоміжними приміщеннями; резервуари чистої води місткістю 300 м3; благоустрій території; внутрішньомайданчикові мережі електропостачання; зовнішнє освітлення (майданчик 1); будівництво біоплато; автодороги та майданчики; споруда 10 - під`їзна дорога до майданчика КОС; споруда 10 - каналізаційна насосна станція КНС; споруда 10 - станція повної біологічної очистки (СПБО) S=555,4 м2 V=3956,6 м3; споруда 10 - пожежні резервуари місткістю 50 м3 № 1 і № 2; споруда 10 - компостний майданчик; споруда 10 - будівництво ставка; споруда 10 - будівництво відвідного каналу? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?
- Чи відповідає якість застосованих матеріалів при будівництві будівель та споруд об`єкту проектно-кошторисній документації? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 року поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 30.03.2021 року.
У висновку експерта № 19-2997 від 11.08.2020 року встановлено наступне:
- Обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт за договором підряду №303/3/2/344-16 від 28.12.2016 року з будівництва табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі 235 Міжвидового центру підготовки підрозділів (МЦПП), с. Улянівка (с. Михайлівка) Миколаївської обл. не відповідають обсягам та вартості будівельних робіт, зазначених в Актах приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) по складовим об`єкту, а саме: підготовка території; споруда 5 - їдальня; будівля 23 - КПП; прохідна; споруда 8 - трансформаторна підстанція; споруда 7 - котельня; зовнішні теплові мережі, зовнішні мережі водопроводу та каналізації; насосна станція з електролізною та допоміжними приміщеннями; резервуари чистої води місткістю 300 м3; благоустрій території; внутрішньо майданчикові мережі електропостачання; зовнішнє освітлення (майданчик 1); будівництво біоплато; автодороги та майданчики, споруда 10 - під`їздна дорога до майданчика КОС; споруда 10 - каналізаційна насосна станція КНС; споруда 10 - станція повної біологічної очистки (СПБО) S=555,4 м2 V=3956,6 м3; споруда 10 - пожежні резервуари місткістю 50 м3 №1 і №2; споруда 10 - компостний майданчик; споруда 10 - будівництво ставка; споруда 10 - будівництво відвідного каналу.
Дослідженням встановлено невідповідність об`ємів та вартості фактично виконаних робіт. Перерахунок вартості завищення (завищення обсягів) проведено по кожному об`єкту.
Невідповідності полягають:
Роботи оплачені, але не виконані по наступним об`єктам: будівництво біоплато; споруда 10 - під`їзна дорога до майданчика КОС; споруда 10 - каналізаційна насосна станція КНС; споруда 10 - станція повної біологічної очистки (СПБО) S=555,4 м2, V=3956,6 м3; споруда 10 - пожежні резервуари місткістю 50 м3 №1 і №2; споруда 10 - компостний майданчик; споруда 10 - будівництво ставка; споруда 10 - будівництво відвідного каналу.
Роботи виконані не в повному обсязі та мають недоліки: підготовка території; автодороги та майданчики; благоустрій території; зовнішнє освітлення та внутрішньомайданчикові мережі електропостачання; споруда 8 - трансформаторна підстанція 10/0,4 кВ; будівля 23 - КПП; прохідна; резервуари чистої води місткістю 300 м3 (2 шт.); насосна станція з електролізною та допоміжними приміщеннями; споруда 5 - їдальня; споруда 7 - котельня; зовнішні теплові мережі; зовнішні мережі водопроводу та каналізації (Kl).
Загальна сума завищення вартості фактично виконаних робіт по об`єктах будівництва табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі 235 Міжвидового Центру підготовки підрозділів (МЦІПП), с. Улянівка (с. Михайлівка) Миколаївської області (з урахуванням коригуючих актів ф. КБ-2в) склала 71 407 990,03 грн. (сімдесят один мільйон чотириста сім тисяч дев`ятсот дев`яносто грн. 03 коп.) та зведена у Таблицю 1 за проведеними перерахунками завищення вартості та завищення обсягів по кожному об`єкту;
- наявність у актах приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) об`ємів та видів робіт, які фактично не виконані;
- невідповідність окремих виконаних робіт проектній документації (відсутність або невідповідність підстилаючих шарів автодоріг та бетонного покриття, невідповідність під`їзної дороги (Тип 3) проекту, відсутність влаштування узбіч, наявність дефектів бетонного покриття);
- відсутність частини необхідної виконавчої документації (акти на закриття прихованих робіт, виконавчі схеми, акти випробування);
- відсутність документації щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій. Можливість використання бетонного покриття збудованих автодоріг табірного містечка та під`їзної дороги, їх ремонт та технологічні рішення визначити проектною організацією;
Крім того, монтаж деяких металоконструкцій виконаний без болтових з`єднань, зварні шви та болтові з`єднання не погрунтовані та не пофарбовані (наявна корозія металу);
- Якість застосованих матеріалів при будівництві будівель та споруд табірного містечка для розміщення бригади у польовому таборі 235 Міжвидового центру підготовки підрозділів (МЦПП), с. Улянівка (с. Михайлівка) Миколаївської обл. проектно-кошторисній документації, можливо підтвердити частково в межах наданих на дослідження копії паспортів, сертифікатів, висновків та протоколів щодо будівельних матеріалів та конструкцій, що використовувалися при будівництві, а саме: панелі металеві тришарові стінові з мінераловатним утеплювачем, кабельну продукцію, металоконструкції, залізобетонні вироби та бетон.
Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Так, відповідно до частини першої статті 246 Господарського процесуального кодексу України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
За змістом наведеної норми, окрема ухвала постановляється лише при вирішенні господарського спору по суті.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.02.2018 року у справі № 6/303.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
У ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що органами військового управління, зокрема, є Міністерство оборони України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оборону України» фінансування потреб національної оборони держави здійснюється за рахунок і в межах коштів, визначених у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Статтею 10 Закону України «Про оборону України» визначено, що Міністерство оборони України як центральний орган виконавчої влади забезпечує проведення в життя державної політики у сфері оборони, функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність і підготовку Збройних Сил України до здійснення покладених на них функцій і завдань.
Частиною четвертою пункту п`ятого Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 р. № 730) передбачено, що Міноборони з метою організації своєї діяльності забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів і матеріальних ресурсів, в тому числі тих, що передбачені для реалізації проектів, виконання програм, зокрема міжнародних; здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за їх використанням та усунення недоліків і порушень, виявлених органами державного фінансового контролю та правоохоронними органами.
Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, а також визначаються правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України (ст. 1 Бюджетного кодексу України).
Статтею 23 Бюджетного кодексу України унормовано, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за типовими договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.
Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.
Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
Казначейство України здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів і відображає їх у звітності про виконання бюджету. При реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань здійснюється перевірка відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню, паспорту бюджетної програми.
Статтею 49 Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.
Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.
Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч. 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатньо обґрунтованим для постановлення окремої ухвали є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб.
Так, статтею 210 Кримінального кодексу України визначено, що нецільове використання бюджетних коштів службовою особою, а так само здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч Бюджетному кодексу України чи закону про Державний бюджет України на відповідний рік, якщо предметом таких дій були бюджетні кошти у великих розмірах, - караються штрафом від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
До бюджетних коштів належать кошти, що включаються до державного бюджету і місцевих бюджетів незалежно від джерела їх формування. Великим розміром бюджетних коштів відповідно до статей 210, 211 цього Кодексу вважається сума, що в тисячу і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Особливо великим розміром бюджетних коштів відповідно до статей 210, 211 цього Кодексу вважається сума, що в три тисячі і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України під нецільовим використанням бюджетних коштів потрібно розуміти витрачання бюджетних коштів на цілі, що не відповідають: 1) бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет; 2) напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі) або порядку використання бюджетних коштів; 3) бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).
Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно встановити наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Частиною 11 ст. 246 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ним заходи у визначений в окремій ухвалі строк.
З метою перевірки викладених у даній ухвалі обставин та встановлення факту наявності або відсутності в діях посадових осіб ТОВ "Контейт" (ТОВ «Ріст») кримінального правопорушення, в тому числі визначеного статтею 209 Кримінального кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати до Офісу Генерального прокурора дану окрему ухвалу для перевірки викладених обставин та належного реагування.
Про вжиті заходи відповідного реагування прошу повідомити Господарський суд міста Києва у строк - протягом двох місяців з дня отримання даної ухвали (в межах строку досудового розслідування).
Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 232, 234, 235, 246 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
2. Офісу Генерального прокурора перевірити обставини, викладені в даній ухвалі, та вжити відповідних заходів у випадку допущення посадовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейт" (ідентифікаційний код 25412904) (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріст») порушень законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується, в порядку, встановленому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 20 квітня 2021 року.

Суддя О.В. Котков