ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2052/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: Коломійчук І.О; за посвідченням;

від позивача: Онопрієнко А.А., у порядку самопредставництва;

від відповідача: Стаценко В.М., за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Одеської області

від 12 лютого 2021 року (повний текст складено 15.02.2021р.)

по справі № 916/2052/19

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області

до відповідача: Громадської організації ОТРАДА

про розірвання договору оренди та зобов`язання повернути земельну ділянку, -

суддя суду першої інстанції: Мостепаненко Ю.І.,

час та місце винесення рішення: 12.02.2021р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 21.04.2021р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року Заступник прокурора Одеської області (прокурор) в інтересах держави в особі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (позивач, Таїровська селищна рада) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Громадської організації ОТРАДА (відповідач, ГО «ОТРАДА»), в якій просив суд (з урахуванням технічних уточнень від 20.11.2020р. вх. №31149/20:

- розірвати договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,1072 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100, укладений між Таїровською селищною радою та громадською організацією ОТРАДА 20.06.2006р. та зареєстрований у Книзі реєстрації договорів оренди землі по Таїровській селищній раді за № 14;

- зобов`язати громадську організацію ОТРАДА повернути Таїровській селищній раді Овідіопольського району Одеської області земельну ділянку, загальною площею 5,1072 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2005р. року між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та Громадською організацією ОТРАДА укладено договір оренди земельної ділянки, загальною площею 5,1072 га, що знаходиться в районі узбережжя Чорного моря (територія Таїровської селищної ради за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100), відповідно до п. 8.1. якого орендарю заборонено зводити на земельній ділянці або її окремій частині будь-які капітальні будівлі та споруди, крім тимчасових будівель та споруд для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів. Разом з тим, прокуратурою Одеської області встановлено, що на зазначеній земельній ділянці членами Громадської організації ОТРАДА, всупереч вимог чинного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки від 20.06.2006 року №14, зведено ряд самочинно збудованих об`єктів, на які в подальшому зареєстровано право власності, що свідчить про недотримання відповідачем умов договору в зв`язку з чим договір підлягає розірванню.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. у справі №916/2052/19 (суддя Мостепаненко Ю.І.) у задоволені позову Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області відмовлено у повному обсязі.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Так, суд першої інстанції вказав, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується здійснення будівництва членами ГО ОТРАДА об`єктів нерухомості, що знаходяться за адресами: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100/280, 100/264, 100/505, 100/580 в період до 1992 року, а дачного будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: за адресами: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100/565 в 2004 році, тобто, - ще до укладення договору оренди від 20.06.2005р., а тому, твердження заступника прокурора щодо відсутності будь-яких капітальних споруд на земельній ділянці станом на день передання її в оренду за спірним договором є безпідставними.

Враховуючи, що вимоги прокурора про зобов`язання ГО ОТРАДА повернути Таїровській селищній раді Овідіопольського району Одеської області земельну ділянку, загальною площею 5,1072 га, яка розташована на території Таїровської селищної ради за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100, є похідною від вимоги про розірвання договору оренди, суд першої інстанції також дійшов до висновку про відмову в її задоволенні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, та на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, прокурор, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно залишено поза увагою, що умовами спірного договору орендарям було заборонено зводити на земельній ділянці або її окремій частині будь-які капітальні будівлі та споруди, крім тимчасових будівель та споруд для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів, однак, відповідачем допущено будівництво та оформлення права власності на об`єкти нерухомості (капітальні споруди), що призвело до порушення суттєвих умов договору оренди від 20.06.2005р., а тому, як наслідок, договір оренди підлягає розірванню.

Апелянт зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ГО «ОТРАДА» 13.05.2009р. зареєстровано право власності на нерухоме майно (об`єкт житлової нерухомості, дачний будинок з господарчими будівлями і спорудами), загальною площею 45,2 м2 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100/565.

Підставою проведення вказаної реєстрації стало рішення Овідіопольського районного суду від 26.03.2009р. у справі №2-682/2009, а встановлені цім рішенням обставини прокурор зазначає як преюдиційні.

Вказаним рішенням встановлено, що об`єкти нерухомості, на які цим судовим рішенням визнано право власності за ГО «ОТРАДА», самочинно збудовані у період часу з 2000 по 2007 роки, саме тоді, коли громадська організація вже була користувачем спірної земельної ділянки.

Скаржник наполягає на тому, що на час передачі земельної ділянки площею 5,1072 га в оренду ГО «ОТРАДА», будь-які капітальні споруди на ній були відсутні, об`єкти нерухомості на спірній земельній ділянці є новозбудованими. Однак, капітальне будівництво на орендованій земельній ділянці прямо заборонено умовами спірного договору оренди.

Прокурор вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховані правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 28.03.2019р. у справі №484/496/17 та посилаючись на ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», зазначає, що оскільки право власності на об`єкти нерухомості на спірній земельній ділянці набуто фізичними (іншими) особами, то це є самостійною підставою для розірвання спірного договору.

Більш детально доводи Заступника керівника Одеської обласної прокуратури викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. у справі №916/2052/19, розгляд справи призначено на 21.04.2021р. об 11:00 год.

15.04.2021р. від Громадської організації ОТРАДА до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач не погоджується з доводами останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

21.04.2021р., до початку судового засідання, від Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких позивач підтримав позицію прокуратури та просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати оскаржуване рішення.

У судовому засіданні 21.04.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.05.1992р. Одеською водо-моторною пристанню було передано для експлуатації Добровільному товариству рибаків-любителів ОТРАДА причал №122, гідротехнічну споруду та будиночки рибалки з 1 по 586, та рекомендовано звернутись до Одеської міської ради для укладення договору оренди земельної ділянки під причалом орієнтовною площею 6,45 га.

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №413 від 15.10.1992р. Про відведення земельної ділянки площею 6,45 га в тимчасове довгострокове користування Добровільному товариству рибаків-любителів ОТРАДА вирішено відвести земельну ділянку площею 6,45 га в тимчасове довгострокове користування Добровільному товариству рибаків-любителів ОТРАДА. П. 3 рішення зобов`язано Добровільне товариства рибаків-любителів ОТРАДА здійснити благоустрій території причалу, провести будівництво площадок для зберігання катерів та човнів з влаштуванням підйомних лебідок.

На виконання вказаного рішення, 08.12.1993р. між Виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів та Добровільним товариством рибаків-любителів ОТРАДА укладено договір на право тимчасового користування земельною ділянкою площею 5,52 га строком на 25 років для зберігання катерів і човнів та відпочинку родин рибалок-любителів.

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору, землекористувач має право господарювати на земельній ділянці згідно його цільового призначення; будувати підсобні приміщення і будинки для відпочинку родин тільки членів добровільного товариства рибаків-любителів ОТРАДА за погодженням з виконкомом міської ради.

Листом від 09.12.2000р. Одеське обласне управління земельних ресурсів повідомило Таїровську селищну раду Овідіопольського району Одеської області про те, що земельна ділянка площею 5,52 га, на якій розташована Громадська організація Добровільне товариство рибаків-любителів ОТРАДА на узбережжі Чорного моря в районі ж/м Совіньон с. Мізікевича, розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

20.07.1997р. протоколом зборів №2 затверджено Статут ГО Добровільне об`єднання рибаків любителів ОТРАДА, який зареєстровано виконавчим комітетом міської ради м. Одеси за №444 від 09.02.1998р.

Протоколом №1 установчих зборів ГО ОТРАДА від 25.01.2004р. вирішено перереєструвати ГО Добровільне товариство рибаків-любителів ОТРАДА в ГО ОТРАДА, що засвідчується свідоцтвом про реєстрацію об`єднання громадян від 21.04.2004р. №79.

Згідно Статуту ГО ОТРАДА, в редакції, затвердженій протоколом №1 Загальних зборів членів від 25.01.2004р., вказане об`єднання є правонаступником ГО Добровільне товариство рибаків-любителів ОТРАДА.

Рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №596-IV від 20.01.2005р. вирішено, серед іншого: затвердити техдокументацію з інвентаризації земельної ділянки, що перебуває у користуванні ГО ОТРАДА; передати у короткострокову оренду строком на 5 років ГО ОТРАДА земельну ділянку загальною площею 5,1072 га, що знаходиться на території селищної ради в межах Таїрове Овідіопольського району Одеської області в районі узбережжя Чорного моря, для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів; укласти з ГО ОТРАДА договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,1072 га у простій письмовій формі.

20.06.2005р. між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ГО ОТРАДА укладено договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку рекреаційного призначення загальною площею 5,1072 га, що знаходиться на території Таїровської селищної ради в межах Таїрове Овідіопольського району Одеської області в районі узбережжя Чорного моря.

Згідно п. 1.2 договору, земельна ділянка, яка передається в оренду за цим договором, перебуває в комунальній власності і належить до відання орендодавця, який згідно положень чинного Земельного кодексу України здійснює повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів на його території.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,1072 га (кадастровий номер з/д :02:008:0354), в тому числі по видах угідь згідно форми 6-зем державної статистичної звітності по земельних ресурсах: всього земель 5,1072 га 55. Землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, з них: 3,5750 га 57,3. тимчасова; 1,5322 га 57,5 під проїздами, проходами та площадками, яка за її цільовим призначенням належить до категорії земель рекреаційного значення.

На частині земельної ділянки площею 3,5750 га, яка передається в оренду за цим договором, знаходяться тимчасові споруди, призначені для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів членів Громадської організації Отрада, а інша частина земельної ділянки площею 1,5322 га зайнята під об`єктами транспортної інфраструктури проїздами, проходами та площадками (п. 2.2. договору).

За п.п. 5.1, 5.2 договору, земельна ділянка передається в оренду для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів. Орендар зобов`язаний вживати всі необхідні заходи, спрямовані на збереження стану орендованої земельної ділянки, що забезпечують можливість її використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 6.2 договору, земельну ділянку передано в оренду на підставі рішення 17-ї сесії Таїровської селищної ради від 20.01.2005р. №596-IV без розроблення проекту її відведення відповідно до положень ч. 4 ст. 16 Закону України Про оренду землі в редакції Закону України від 02.10.2003р. №1211-IV.

У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю земельні ділянки в стані не гіршому у порівнянні з тим, в якому він її одержав в оренду (п. 7.1 договору).

Згідно пп. а п. 8.1 договору, відповідно до висновків уповноважених органів виконавчої влади право орендаря на використання орендованої ним земельної ділянки площею 5,1072 га, яка знаходиться в зсувній зоні і зазнає вплив зсувних процесів грунтів, обмежено законом шляхом встановлення на строк оренди землі наступних обмежень, з-поміж іншого, заборони орендареві зводити на земельній ділянці або окремій її частині будь-які капітальні споруди, крім тимчасових будівель та споруд для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок-любителів.

Умовами п. 11.3 договору встановлено, що підставами припинення договору є: закінчення строку, на який він був укладений; вилучення земельної ділянки у встановленому законом порядку; ліквідація юридичної особи орендаря; добровільна відмова орендаря від права оренди земельної ділянки або припинення діяльності юридичної особи орендаря; в інших випадках, передбачених законом.

Договір також припиняється шляхом його дострокового розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі: невиконання або неналежного виконання другою стороною своїх обов`язків за договором; випадкового знищення або пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню орендарем за цільовим призначенням; з інших підстав, встановлених законом.

Згідно п. 14.1 цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації згідно законодавства.

Відповідно до п. 14.4 договору, невід`ємною частиною цього договору є: план земельної ділянки, що надається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням на ньому встановлених обмежень (обтяжень) у її використанні та земельних сервітутів; акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об`єкта оренди.

Договір зареєстровано Овідіопольським районним відділом Одеської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України в Книзі реєстрації договорів оренди землі по Таїровській селищній раді за №14 від 15.07.2005р.

19.07.2005р. між сторонами підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди земельної ділянки площею 5,1072 га, переданої в оренду для зберігання човнів, катерів та відпочинку рибалок-любителів, у стані, обумовленому договором оренди земельної ділянки та придатному для її використання за цільовим призначенням.

Рішенням 27-ї сесії Таїровської селищної ради від 24.02.2006р. №1009-IV були внесені зміни до рішення 17-ї сесії Таїровської селищної ради від 20.01.2005р. №596-IV та, відповідно, до спірного договору оренди земельної ділянки, укладеного на підставі цього рішення з ГО ОТРАДА, змінивши у тексті рішення слова у короткострокову оренду строком на 5 років у всіх відмінках словами у довгострокову оренду строком на 25 років, а також викладено п. 3.1. Розділу 3 в новій редакції.

Додатковою угодою від 07.04.2006р. сторонами, відповідно до рішення 27-ї сесії Таїровської селищної ради від 24.02.2006р. №1009-IV, внесено до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2005р. зміни до п. 3.1 та викладено його в такій редакції: договір укладено на 25 років, який починає обчислюватись з дня державної реєстрації договору відповідно до законодавства. Договір за взаємною угодою сторін укладається у простій письмовій формі.

Згідно п. 3 додаткової угоди, ця угода набирає чинності після її державної реєстрації у порядку, встановленому законодавством для державної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Угода зареєстрована Овідіопольським районним відділом Одеської регіональної філії ДП центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.11.2007р. за №31.

27.04.2010р. між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та ГО ОТРАДА укладено угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2005р. - на підставі рішення 34-ї сесії V скликання Таїровської селищної ради від 12.02.2010р. №1883-V.

Зокрема, вказаною додатковою угодою п. 1.1. договору оренди викладено в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування земельну ділянку рекреаційного призначення загальною площею 5,1072 га, що знаходиться на території Таїровської селищної ради в межах населеного пункту за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. Рибпортівська, 100.

Додаткова угода зареєстрована Овідіопольським районним відділом Одеської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №96 від 20.07.2010р.

В подальшому, Додатковою угодою від 19.12.2017р. до договору оренди земельної ділянки від 20.06.2005р. внесено зміни на підставі рішення 22 сесії VІІ скликання Таїровської селищної ради №688-VІІ від 22.08.2017р. в частині визначення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :02:008:0354 площею 5,1072 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана Додаткова угода зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно., що вбачається з витягу №109997493 від 05.01.2018р., відповідно до якого право оренди земельної ділянки за кадастровим номером :02:008:0354 площею 5,1072 за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт Таїрове, вул. Рибпортівська, з/д 100, зареєстровано за ГО ОТРАДА - на підставі договору оренди від 20.06.2005р. та всіх додаткових угод до нього - строком на 25 років, номер запису про інше речове право: 24305587 від 03.01.2018р.

У матеріалах справи наявне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. у справі №2-682/2009 за позовом ГО ОТРАДА до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на самочинне будівництво.

Вказаним рішенням позовні вимоги задоволено, визнано самочинними дачний будинок, побудований ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 ; будинки рибака, побудовані ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_6 та 100/385а; ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_7 та АДРЕСА_7 , які здійснені на земельних ділянках №322, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 468, 385, 385-а, 342, 342-а, які розташовані на території ГО ОТРАДА.

Також, вказаним рішенням визнано за ГО ОТРАДА право власності на вказане самочинно побудоване майно.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167392269 від 21.05.2019р. вбачається, що 13.05.2009р. за ГО ОТРАДА», на підставі рішення Овідіопольського районного суду №2-682/2009 від 26.03.2009р., внесено запис про право приватної власності на дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, площею 45,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна 27261975; 09.09.2009р. за ОСОБА_3 - на підставі договору купівлі-продажу №647 від 03.08.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Соломічевим Г.В. внесено запис про право власності на вказане майно.

Місцевим господарським судом встановлено, що 02.03.2019р. між ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої Дєордієвою І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 12.07.2017р. за реєстровим №2208, від імені ОСОБА_3 , та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу, згідно п. 1.1., 1.2 якого, продавець передає у власність покупцю будинок, дачний з господарчими спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , що належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Соломічевим Г.В. 03.08.2009р. за реєстровим №647, зареєстрованого 09.09.2009р. в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації в книзі 3, номер запису 173, реєстраційний номер 27261975.

Пунктом 3.2. договору продавець засвідчує, що технічні характеристики об`єкта нерухомого майна фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті, виготовленому на цей будинок з господарчими будівлями та спорудами Комунальним підприємством Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації станом на 09.09.2009р.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. 02.03.2019р. за реєстрованим №465.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167391848 від 21.05.2019р. вбачається, що 02.03.2019р. внесено запис про державну реєстрцію права приватної власності за ОСОБА_10 на об`єкт житлової нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237) дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 45,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером: :02:008:0354, площею 5,1072 га, - на підставі договору купівлі-продажу №465 від 02.03.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А.

Судом першої інстанції також встановлено, що довідкою ГО ОТРАДА за вих. №696/17 від 02.11.2017р. підтверджується, що ОСОБА_11 є членом ГО ОТРАДА, за нею закріплено земельну ділянку № НОМЕР_3 з розташованим на ній будинком рибалки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 .

Довідкою ГО ОТРАДА за вих. №734/18 від 30.08.2018р. підтверджується, що ОСОБА_12 є членом ГО ОТРАДА, за ним закріплено земельну ділянку № НОМЕР_4 з розташованим на ній будинком рибалки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 .

Довідкою ГО ОТРАДА за вих. №737/18 від 14.11.2018р. підтверджується, що ОСОБА_13 є членом ГО ОТРАДА, за нею закріплено земельну ділянку № НОМЕР_5 з розташованим на ній будинком рибалки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 .

Довідкою ГО ОТРАДА за вих. №744/19 від 09.02.2019р. підтверджується, що ОСОБА_14 є членом ГО ОТРАДА, за нею закріплено земельну ділянку АДРЕСА_12 .

Вказаними довідками також підтверджено, що об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці під кадастровим номером :02:008:0354, що перебуває в оренді ГО ОТРАДА на підставі договору оренди від 20.06.2005р. до 07.04.2030р.

При цьому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №167395448 від 21.05.2019р. також вбачається, що на орендованій земельній ділянці наступні об`єкти нерухомого майна:

- будинок рибалки загальною площею 127,6 кв.м., житловою 42,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_13 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером: :02:008:0354, площею 5,1072 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237. Право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_14 15.02.2019р. на підставі довідки №744/19, виданої 09.02.2019р. ГО ОТРАДА, технічного паспорту, виданого ТОВ Нове БТІ від 14.01.2019р.

Судова колегія звертає увагу на те, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_14 була проведена згідно техпаспорту, виданого ТОВ Нове БТІ від 14.01.2019р., однак, вказаний техпаспорт не містить відомостей щодо року побудови. Разом з цим, з інформаційної довідки з державних реєстрів №167395448 від 21.05.2019р. та технічного паспорту, виданого ТОВ Нове БТІ від 14.05.2019р., вбачається, що будинок рибалки загальною площею 127,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_13 побудовано в 1989 році.

- будинок рибалки загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., АДРЕСА_11 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером: :02:008:0354, площею 5,1072 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237. Право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_13 16.11.2018р., номер запису про право власності: 29012793, на підставі технічного паспорту, виданого ТОВ Нове БТІ від 16.11.2018р. та довідки ГО ОТРАДА №737/18 від 14.11.2018р. З технічного паспорту, виданого ТОВ Нове БТІ від 16.11.2018р., вбачається, що будинок рибалки загальною площею 63,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_11 побудовано в 1991 році.

- будинок рибалки загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_10 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером: :02:008:0354, площею 5,1072 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237. Право приватної власності зареєстровано 11.09.2018р. за ОСОБА_12 на підставі технічного паспорту, виданого ТОВ Бюро консалт сервіс від 07.09.2018р. та довідки №734/18, виданої ГО ОТРАДА від 30.08.2018р. З технічного паспорту, виданого ТОВ Бюро консалт сервіс від 07.09.2018р., вбачається, що будинок рибалки загальною площею 77,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_10 побудовано в 1991 році.

- будинок рибалки загальною площею 82 кв.м., житловою 26,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_9 , розташований на земельній ділянці під кадастровим номером: :02:008:0354, площею 5,1072 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Право приватної власності зареєстровано 17.11.2017р. за ОСОБА_11 на підставі технічного паспорту, виданого ТОВ Інжинірінг тех буд від 14.11.2017р. та довідки №696/17, виданої ГО ОТРАДА від 02.11.2017р. З технічного паспорту, виданого ТОВ Інжинірінг тех. буд від 14.11.2017р., вбачається, що будинок рибалки загальною площею 82,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_9 побудовано в 1991 році.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звертався до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області з листами за вих.№05/1-571вих19, №05/1-570вих19, №05/1-568 та №05/1-569 від 26.02.2019р. про надання інформації та копій документів щодо збудованих об`єктів, розташованих за адресами: АДРЕСА_14 , 100/580, 100/280.

Відповідно до Листа від 06.03.2019р. №1015-05/1-1677 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, прокуратуру повідомлено що відповідно до відомостей з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011 року, інформація щодо видачі та реєстрації документів дозвільного характеру за адресою: АДРЕСА_15 відсутня та повідомлено, що Департаментом не проводились перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єктах будівництва за вказаною адресою.

Листом від 07.03.2019р. №1015-05/1-1717 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області повідомив прокуратуру Одеської області, що відповідно до відомостей з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011 року, інформація щодо видачі та реєстрації документів дозвільного характеру за адресою: АДРЕСА_13 відсутня. Також відсутні відомості відносно проведення перевірок дотримання містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил за вищевказаною адресою.

Водночас, згідно із Листом від 07.03.2019р. №1015-05/1-1716 Департаменту, відповідно до відомостей з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з травня 2011 року, інформація щодо видачі та реєстрації документів дозвільного характеру за адресою: АДРЕСА_11 відсутня та повідомлено про відсутність відомостей щодо проведення Департаментом перевірок дотримання вимог містобудівного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єктах будівництва за вказаною адресою.

Вказані обставини стали підставою звернення прокуратури до господарського суду з відповідним позовом.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 24, 25 вказаного Закону визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (ч.3, ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі»).

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 Земельного кодексу України визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Водночас, згідно із частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Верховний Суд в постанові від 24.06.2020р. у справі №922/2216/19 зробив висновок, що за змістом частини 2 статті 651 ЦК України підставами для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін є (1) істотне порушення договору другою стороною або (2) встановлення умовами договору або законом конкретних випадків, настання яких є підставою для ініціювання стороною процедури примусового розірвання договору. При цьому у першому випадку сторона має довести обставину істотності порушення договору, тоді як у другому випадку достатнім є факт настання певної прямо передбаченої договором (законом) в якості підстави для розірвання договору обставини.

Як вбачається з апеляційної скарги, підставами для розірвання договору оренди землі за рішенням суду прокурор вважає здійснення будівництва на орендованій земельній ділянці об`єктів нерухомості членами ГО ОТРАДА та реєстрацією права власності на нерухоме майно за ГО ОТРАДА на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. у справі №2-682/2009, тобто, після укладання договору оренди від 20.06.2005р., що є порушенням погоджених сторонами умов та підставою для його розірвання.

Однак, матеріали справи свідчать, що за ГО ОТРАДА на підставі рішення Овідіопольського районного суду №2-682/2009 від 26.03.2009р. зареєстровано право приватної власності на дачний будинок 2004 року побудови.

Так, на підставі договору купівлі-продажу №465 від 02.03.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А., вказаний будинок зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_10 . Пунктом 3.2. договору продавець засвідчує, що технічні характеристики об`єкта нерухомого майна фактично відповідають тим, які зазначені у технічному паспорті, виготовленому на цей будинок з господарчими будівлями та спорудами Комунальним підприємством Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації станом на 09.09.2009р.

Згідно технічного паспорту на будинок за адресою: АДРЕСА_4 від 09.09.2009р., розроблений КП «Овідіопольське районе бюро технічної інвентаризації» рік побудови - 2004.

Отже, реєстрацією права власності в 2009 році на об`єкт нерухомого майна збудований в 2004 році не порушуються умови договору оренди землі укладеного 20.06.2005р.

Окремо, судова колегія звертає увагу, що відповідно до рішення суду у справі №2-682/2009, на яке посилається прокурор, фізичні особи, з-поміж яких ОСОБА_8 самочинно побудував дачний будинок за адресою: АДРЕСА_4 в період з 2000 по 2007 рік.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.03.2009р. у справі №2-682/2009 не встановлено, коли саме здійснено будівництво дачного будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

А відтак, суд першої інстанції цілком правильно зазначив, що посилання прокурора на здійснення будівництва вищевказаного об`єкту нерухомості після укладення договору оренди від 20.06.2005р. є недоведеними.

Окрім цього, як встановлено судом першої інстанції, на земельній ділянці під кадастровим номером :02:008:0354 розміщені будинки рибалки за адресами: АДРЕСА_13 , 100/264, 100/505, 100/580.

Відповідно до копій технічних паспортів, наявних у матеріалах справи, будівництво вказаних будинків рибалки було здійснено на орендованій земельній ділянці в 1989 та 1991 роках.

Щодо реєстрації права власності вказаних об`єктів нерухомого майна

Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно пункту 3.2. «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженого наказом Держбуду України від 24.05.2001р. №227, не належать до самочинного будівництва для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992 року.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Вказане безумовно направлено на реалізацію положень статті 331 Цивільного кодексу України.

Оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12.03.2011р., пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05.08.1992 року до 12.03.2011 року.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

З метою спрощення процедури державної реєстрації прав власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) та які закінчені будівництвом до 05.08.1992 року без обов`язкового проведення технічної інвентаризації таких об`єктів, з 09.05.2014 року набрали чинності зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесені Законом України від 15.04.2014 року «Про внесення змін до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 05.08.1992 року».

Вказані закони передбачають декілька альтернативних механізмів набуття права власності за спрощеною процедурою державної реєстрації таких прав на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року, що знайшло своє відображення в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (далі Порядок).

Так, відповідно до положень пункту 41 Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються, зокрема:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки).

При цьому, документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 року, не подається, виходячи з положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Наведене зазначено у Листі Міністерства юстиції від 23.02.2016р. №8.4-35//18/1 «Щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно, збудованих до 05 серпня 1992 року».

Також, висновок, що індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05.08.1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію узгоджується і з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 року у справі №623/214/17, постанові від 15.01.2021р. у справі №1540/3952/18

Таким чином, до 05.08.1992 року передбачалась процедура введення спірного нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, а також, посилання прокурора щодо здійснення на орендованій земельній ділянці самочинного будівництва є такими, що не відповідають дійсності.

Матеріали справи свідчать, що вже після того, як були збудовані будинки рибалки №№ 264, 280, 505, 580, члени ГО «ОТРАДА» - власники вказаних будинків рибалки провели державну реєстрацію права власності.

З огляду на вищенаведене, судова колегія вважає абсолютно правильним висновок суду першої інстанції про те, що реєстрація права власності на вже збудовані об`єкти не є тотожним із здійсненням будівництва.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав. При цьому реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто державна реєстрація сама по собі не є способом набуття права власності (постанова Верховного Суду від 20.05.2020р. у справі №911/1902/19).

Таким чином, реєстрацією права власності на нерухоме майно, відповідно до вимог чинного законодавства, яке було збудовано в 1989-1991 роках, жодним чином не можуть порушуватись умови договору від 20.06.2005р.

Судова колегія звертає увагу на те, що аналізуючи відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, на які посилається прокурор, не можна дійти безумовного висновку про те, що спірних об`єктів нерухомості станом на 2011р. на спірній земельній ділянці ніколи не існувало та вони є новозбудованими. А враховуючи існування доказів будівництва відповідних об`єктів нерухомості у 1989-1991 роках, слід зазначити, що доводи апелянта ґрунтується лише на припущеннях.

Щодо посилання апелянта на відсутність капітальних споруд на земельній ділянці під час передачі в оренду останньої за спірним договором.

Як зазначалось вище, пунктом 2.1. договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 5,1072га (кадастровий номер :02:008:0354), в тому числі по видах угідь згідно форми 6-зем державної статистичної звітності по земельних ресурсах: всього земель 5,1072га 55. Землі, що використовуються для відпочинку та інші відкриті землі, з них: 3,5750га 57,3. тимчасова; 1,5322га 57,5 під проїздами, проходами та площадками, яка за її цільовим призначенням належить до категорії земель рекреаційного значення.

Аналогічні відомості щодо складу угідь зазначено у п. 2 рішення 17-ї сесії Таїровської селищної ради від 20.01.2005р. №596-IV «Про передачу у короткострокову оренду Громадській організації «ОТРАДА» земельної ділянки площею 5,1072 га для зберігання катерів та човнів і відпочинку рибалок любителів, розташованої в межах смт. Таїрове Овідіопольського району Одеської області» та експлікації угідь.

Отже, відомості щодо земельної ділянки, яке передається в оренду за спірним договором від 20.06.2005 року зазначено згідно даних про склад угідь форми 6-зем «Звіт про наявність та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» та жодним чином не свідчать про відсутність на земельній ділянці на час укладення договору оренди об`єктів нерухомості, зокрема, будинків рибалки №№ 100/264, 100/280, 100/505, 100/580.

Також, колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на постанову ВC від 28.03.2019р. у справі №484/496/17 з огляду на те, що обставини справи №484/496/17 та даної справи №916/2052/19 є різними

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та постановлено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення останнього без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.02.2021р. у справі №916/2052/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст складено 22.04.2021р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Принцевська Н.М.