ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р. м. Київ Справа № 910/15783/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування»

до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції»

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

прo визнання кредитного договору та іпотечного договору припиненими

Суддя А.Ю.Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Норик М.В.

відповідача: Лобань Д.М.

третьої особи: Сидоренко Ю.А.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом ПАТ «Ремторгустаткування» (в подальшому ПРАТ «Ремторгустаткування») до АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») про визнання припиненим Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року, укладеного між АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») та ВАТ «Ремторгустаткування» (в подальшому ПРАТ «Ремторгустаткування»; визнання припиненим Іпотечного договору ВЕС № 55 від 06.10.2006 року, укладеного між АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») та ВАТ «Ремторгустаткування» (в подальшому ПРАТ «Ремторгустаткування», нотаріального посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В.О. та зареєстрованого в реєстрі за № Д-873.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.07.2018 року справу № 910/15783/16 прийнято до провадження в порядку нового розгляду; підготовче засідання призначено на 24.07.2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 14.08.2018 року представник позивача подав клопотання про призначення у справі № 910/15783/16 судової бухгалтерсько-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.08.2018 року призначено у справі № 910/15783/16 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

До канцелярії Господарського суду Київської області 06.08.2020 року від експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, разом з матеріалами справи № 910/15783/16, надійшов висновок № 5499/19-72/19302-19304/20-72 від 30.07.2020 року за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.08.2020 року поновлено провадження у справі № 910/15783/16, підготовче засідання призначено на 01.09.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.09.2020 року представником відповідача подано клопотання № 85/20-л від 31.08.2020 року про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 22.09.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 18.09.2020 року від представника відповідача надійшла заява № 98/20-л від 18.09.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 22.09.2020 представником позивача подано пояснення б/н від 22.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2020 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 10.11.2020 року. Витребувано у Головного управління регіональної статистики належним чином завірені копії статистичної форми звітності позивача (Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування») за 2006 рік, та поквартально за 2007-2020 роки.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.10.2020 року від Головного управління регіональної статистики надійшов лист № 19-15/135-20 від 28.09.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 22.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.11.2020 року підготовче засідання у справі № 910/15783/16 перенесено на 26.11.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2020 року підготовче засідання відкладено на 10.12.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 02.12.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання № 132/20-л від 30.11.2020 року про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 29.12.2020 року. Витребувано у Головного управління статистики у м. Києві належним чином завірені копії статистичної форми звітності позивача (Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування») за 2006 рік, та поквартально за 2007-2020 роки.

До канцелярії Господарського суду Київської області 24.12.2020 року від Головного управління статистики у м. Києві супровідним листом № 09.2-02/3743-20 від 21.12.2020 року надійшли документи, витребувані ухвалою суду від 10.12.2020 року.

У підготовчому засіданні 29.12.2020 року оголошувалась перерва на 19.01.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 19.01.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання № 8/21-л від 18.01.2021 року про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2021 року підготовче засідання відкладено на 11.02.2021 року. Витребувано у Головного управління статистики у м. Києві належним чином завірені копії фінансової звітності позивача за 2006 рік, та поквартально за 2007-2020 роки.

До канцелярії Господарського суду Київської області 08.02.2021 року від Головного управління статистики у м. Києві супровідним листом № 08-05/379-21 від 01.02.2021 року надійшли документи, витребувані ухвалою суду від 19.01.2021 року.

У підготовчому засіданні 11.02.2021 року представник позивача надав суду додаткові документи для долучення їх до матеріалів справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, у підготовче засідання 11.02.2021 року не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання 11.02.2021 року вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд за результатами підготовчого засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті 25.02.2021 року.

В судовому засіданні 25.02.2021 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 16.03.2021 року.

В судовому засіданні 16.03.2021 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 23.03.2021 року.

В судовому засіданні 23.03.2021 року суд оголосив про перехід до судових дебатів, наступне судове зсідання було призначено на 30.03.2021 року.

В судовому засіданні 30.03.2021 року представник позивача позовні вимги іпідтримав, представники відповідача та третьої особи проти позову заперечували.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 30.03.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

У справі розглядається позов ПАТ «Ремторгустаткування» (замінено на ПрАТ «Ремторгустаткування») до АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (замінено на ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») про визнання припиненим Кредитного договору №121/182/118 від 06.10.2006 року та визнання припиненим Іпотечного договору ВЕС №55 від 06.10.2006 року, укладеного в забезпечення виконання Кредитного договору.

Позивач зазначає, що станом на 09.12.2009 року свої зобов`язання по Кредитному договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року виконав повністю, шляхом проведення оплати по кредиту в загальній сумі 1 500 000 доларів США та відсотків за користування кредитом в загальній сумі 232 701,18 доларів США, що підтверджується банківськими виписками КФ АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції». Виконання зобов`язань за Кредитним договором є підставою для припинення зобов`язань за відповідним Кредитним договором та укладеним в його забезпечення Іпотечним договором.

Відповідач в заперечення позовних вимог посилається на непідтвердженість факту належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, також зазначає, що Іпотечний договір стосувався не тільки забезпечення зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків, а й можливої пені та штрафу.

За наслідками первісного розгляду спору рішенням Господарського суду Київської області від 06.04.2017 року позов задоволено частково, визнано припиненим Договір іпотеки від 06.10.2006 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрований в реєстрі за №Д-873, в частині забезпечення виконання основних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що припинення зобов`язань позивача щодо повернення у повному обсязі кредиту та повної сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором шляхом виконання, проведеного належним чином, не є підставою для припинення інших дійсних його зобов`язань за таким договором, у тому числі, зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій, тощо, і не є підставою для припинення дії повністю самого Кредитного договору №121/182/118 від 06.10.2006 року та самого Договору іпотеки від 06.10.2006 року, а є підставою для припинення іпотеки лише в частині таких зобов`язань.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що загальна позовна давність по вказаним позовним вимогам не спливла, оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек містяться відомості щодо обтяження на нерухоме майно згідно з Договором іпотеки від 06.10.2006 року, яке чинне станом на час розгляду справи, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся до господарського суду із позовом до відповідача за захистом своїх прав та інтересів.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2017 року рішення Господарського суду Київської області від 06.04.2017 року у справі №910/15783/16 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким визнано припиненим Кредитний договір №121/182/118 від 06.10.2006 року. В іншій частині рішення залишено без змін. Апеляційний господарський суд, пославшись на норми ст. ст. 598, 599 ЦК України та ст. 203 ГК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, не погодившись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, постановою від 16.05.2018 року направив справу № 910/15783/16 на новий розгляд до суду першої інстанції, вважаючи висновки судів попередніх інстанцій передчасними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є визнання припиненими кредитного та іпотечного договорів з підстав належного виконання основного зобов`язання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Судами встановлено, що за умовами п. 7.3 Договору іпотеки він діє до повного виконання зобов`язань іпотекодавцем за кредитним договором/з урахуванням усіх змін та доповнень до нього/ або до припинення права іпотеки у випадку, що прямо передбачені чинним законодавством України.

Отже, при вирішенні даного спору судам необхідно було встановити обставини припинення зобов`язання за кредитним договором згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України, враховуючи, що припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

Як суд першої інстанцій, так і суд апеляційної інстанції дійшли висновку про припинення зобов`язань позивача щодо повернення кредиту у повному обсязі та повної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 року.

Проте ні апеляційним, ні місцевим господарськими судами не було з достовірністю з`ясовано обставин належного виконання зобов`язань за Кредитним договором, не було належним чином досліджено всіх наявних у справі документів, зокрема, квитанцій щодо внесення ОСОБА_1 коштів та не надано оцінки правовій природі вказаних платежів.

Судами не надано оцінки твердженням ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з приводу того, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом не була погашена в повному обсязі.

Висновки судів про виконання належним чином зобов`язань за Кредитним договором Верховний Суд вважає а такими, що ґрунтуються на ствердженнях позивача, а не на доказах у справі.

Верховний Суд констатує, що з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, керуючись принципом верховенства права, місцевий господарський суд та апеляційний суд в межах власних процесуальних повноважень мали можливість вжити заходів щодо встановлення факту належного виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором. Суди першої та апеляційної інстанцій мали можливість призначити у справі судово-економічну експертизу, проте обмежились поданими позивачем документами, без перевірки їх достовірності, та наведеними в позові доводами, чим припустилися неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

При новому розгляді справи суду слід дослідити всі наявні в матеріалах справи документи на предмет їх належності як доказів у справі, перевірити доводи учасників справи, встановити належність та повноту виконання позивачем зобов`язань за Кредитним договором, у разі необхідності призначити судово-економічну експертизу для з`ясування дійсних обставин та наявності/відсутності заборгованості за Кредитним договором, встановити наявність/відсутність підстав для визнання припиненими зобов`язань за Кредитним договором та іпотеки за Договором іпотеки.

Згідно зі ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

З огляду на вказівки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 910/15783/16 під час нового розгляду судом досліджено та встановлено наступне.

В ході розгляду спору, в тому числі під час касаційного перегляду, відповідач стверджував, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом не була погашена в повному обсязі. Також, відповідач заперечував належність доказів погашення заборгованості у зв`язку з невідповідністю наданих позивачем платіжних документів вимогам чинних нормативно-правових актів.

У зв`язку з чим, Верховний Суд України у складі Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2018 року щодо касаційного перегляду даної справи, дійшов висновку про неповне дослідження всіх обставин справи, та зазначив про необхідність вжиття судом заходів щодо встановлення факту належного виконання позивачем зобов`язань за Кредитним договором, в тому числі шляхом призначення у справі судово-економічної експертизи.

Таким чином, враховуючи вказівки Верховного Суду України у складі Касаційного господарського суду у постанові від 16.05.2018 року щодо касаційного перегляду даної справи, клопотання позивача, яке підтримано учасниками справи, у справі призначалась судова експертиза щодо стану розрахунків за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року у відповідності до вимог підрозділу 3. Розділу ІІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Мінюсту від 08.10.1998 року № 53/5.

На вирішення судової експертизи документів фінансово-кредитних операцій ставились питання:

2.1. Який загальний розмір нарахованих банком зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Ремторгстаткування» за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118, в тому числі по сумі кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів (за наявності)?

2.2. В якому обсязі підтверджується погашення зобов`язань за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118 зі сплати кредиту, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів (за наявності) і якими документами?

2.3. Чи відповідають дані Довідки від 27.10.2009 року №К-544 Київської філії АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» фактичному стану розрахунків за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118 за даними обліку та наявними первинними платіжними документами?

За наслідками проведеної у справі судової експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено Висновок № 5499/19-72/19302-19304/20-72 від 30.07.2020 року, згідно якого:

По першому питанню встановлено, що враховуючи відсутність повного переліку документів, які відображають розмір нарахованих банком зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» за Кредитним договором від 36.10.2006 року №121/182/118, підтвердити документально суми зобов`язань не видається за можливе.

При цьому, враховуючи дані по погашенню заборгованості, що були здійснені в рамках Кредитного договору від 06.10.2006 року № 121/182/118, погашення заборгованості ПрАТ «Ремторгустаткування» за основною сумою кредиту розрахунково підтверджується у сумі 1 500 000,00 доларів США;

По другому питанню встановлено, що документально підтверджено перерахування коштів Позичальником та Поручителем на виконання умов Кредитного договору від 06.10.2006 року 121/182/118 у наступних сумах: 1 500 000,00доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основного боргу); 222 325,58 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

По третьому питанню встановлено, що дані довідки від 27.10.2009 року № К-544 Київської філії АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про обсяг заборгованості ВАТ «Ремторгустаткування» за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118 станом на 01.10.2009 року згідно наданих на дослідження документів та проведених розрахунків не підтверджується.

Крім того, за насліками експертних досліджень встановлено відсутність будь-якої інформації щодо нарахування та відображення в бухгалтерському обліку Банку нарахованих сум пені, штрафів та комісійних винагород з Кредитним договором. Тому документально підтвердити розмір нарахованих банко зобов`язань позивача за Кердитним договором в тому числі по штрафним санкціям та іншим платежам не можливо.

Також, судовий експерт зазначив, що враховуючи відсутність повного переліку документів, які відображають розмір нарахованих банком зобов`язань Публічного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118, які згідно листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ожго Є.В. від 23.06.2016 року №72/16-Л, знаходяться у місті Севастополь та відсутністю доступу до зазначених документів, встановити документально суми зобов`язань не видається за можливе.

Також, в ході проведення експертизи встановлено, що зобов`язання за Кредитним договором були виконані протягом 2006-2014 років, останній платіж здійснено в кінці 2009 року.

Відповідачем не надано обґрунтованих та документально підтверджених заперечень щодо викладених у Висновку експертизи обставин, посилаючись на відсутність у нього первинних документів.

За клопотанням відповідача судом були витребувані у Головного управління регіональної статистики належним чином завірені копії статистичної форми звітності позивача (Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування») за 2006 рік, та поквартально за 2007-2020 роки.

Однак, з наданих Головним управлінням регіональної статистики документів статистичної форми звітності позивача, не можливо встановити факт існування та розмір кредитної заборгованості сааме за досліджуваним у справі Кредитним договором. Відповідні докази не можуть вважатись належними та допустимим в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процессуального кодексу україни в якості підтвердження факту існування кредитної заборгованості позивача саме за досліджуваним у справі Кредитним договором.

Як встановлено під час поперднього розгляду спору та підтверджено судом касаційної інстанції, 06.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 121/182/118, згідно з умовами п. 1.1. якого банк надає позичальнику кредит на придбання акцій ВАТ «Бучанський приладобудівний завод «Веда».

Згідно з п. 1.2. Кредитного договору кредит надається у розмірі 1 500 000, 00 доларів США.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору кредит надається на строк до 31.03.2009 року включно.

Пунктом 1.4. Кредитного договору передбачено, що позичальник за користування кредитними коштами сплачує банку 13 відсотків річних.

Пунктом 1.5. Кредитного договору передбачено, що нарахування банком відсотків за користування кредитом здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця зі дня надання кредитних коштів до дня повернення всієї суми кредитних коштів з розрахунку 360 днів у році за фактично отримані кошти та точну кількість днів користування кредитом.

Пунктом 1.6. Кредитного договору передбачено, що нарахування та сплата відсотків здійснюється у валюті кредиту.

Пунктом 8.6. Кредитного договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання позичальником усіх зобов`язань за цим договором.

29.12.2006 року між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 1 до Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року.

29.03.2007 року між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 2 до Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року.

31.01.2008 року між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 3 до Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року.

27.02.2009 року між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 4 до Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року, згідно з умовами п. 2. якого сторони дійшли згоди викласти пункт 1.3. Кредитного договору у наступній редакції: «Кредит надається на строк до 30.09.2009 року включно».

31.07.2009 року між позивачем та відповідачем було підписано додатковий договір № 5 до Кредитного договору № 121/182/118 від 06.10.2006 року, згідно з умовами п. 2. якого сторони дійшли згоди викласти пункт 1.3. Кредитного договору у наступній редакції: «Кредит надається на строк до 10.12.2009 року включно».

На виконання умов Кредитного договору відповідачем було надано позивачу кредит та перераховано грошові кошти у межах кредитного ліміту у розмірі 1 500 000,00 доларів США, що підтверджується Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року та додатками і додатковими договорами до нього, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 06.10.2006 року по 09.12.2009 року, наявними у матеріалах справи.

06.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, згідно з умовами п. 1.1. якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця за укладеним із іпотекодержателем Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року та додатків до нього, за яким іпотекодавець зобов`язався перед іпотекодержателем повернути в строк до 31.03.2009 року включно кредит у сумі 1 500 000 доларів США, що на день підписання цього договору за офіційним курсом НБУ складає 7 575 000 грн., сплатити 13 відсотків річних за користування кредитом та можливу пеню та штраф, передбачені зазначеним кредитним договором, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме майновий комплекс, площею 8 706,200 кв.м., що складається з головного механо-складального корпусу (літ. А, А) загальною площею 1 652,60 кв.м., головного корпусу (літ. Б) загальною площею 5 259,90 кв.м., контори заводоуправління (літ. В) загальною площею 267,40 кв.м., компресорної малярки (літ.Д) загальною площею 102,90 кв.м., матеріального складу (літ.Г) загальною площею 272,40 кв.м., цеху торгівельного устаткування (склад) (літ. Ж) загальною площею 583,40 кв.м., складу обмінного фонду (літ. З) загальною площею 314,00 кв.м., павільйон Е-169 (літ. К) загальною площею 126,00 кв.м., потребу (літ. Л) загальною площею 63,80 кв.м., погребу-звід (погреб) (літ. М) загальною площею 63,80 кв.м., розташований у м. Києві, по вул. Гонгадзе Георгія (колишня вулиця Машинобудівна), 44.

Згідно з п. 1.6. Договору іпотеки зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання:

1.6.1. кредит надається на придбання акцій ВАТ «Бучанський приладобудівний завод «Веда» у розмірі 1 500 000,00 доларів США в строк до 31.03.2009 року включно, з порядком погашення, а також можливістю дострокового погашення у випадках та в порядку, передбачених кредитним договором;

1.6.2. сплата процентів за користування кредитом у розмірі 13 відсотків річних, у розмірі, в строки та в порядку що визначені кредитним договором;

1.6.3. сплата можливої неустойки (пені, штрафу), у розмірі, в строки та в порядку, що визначені кредитним договором;

1.6.4. відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимог за основним зобов`язанням, та збитків, завданих порушенням основного зобов`язання.

Пунктом 7.2. Договору іпотеки визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно з п. 7.3. Договору іпотеки цей договор діє до повного виконання зобов`язань іпотекодавцем за кредитним договором/з урахуванням усіх змін та доповнень до нього/ або до припинення права іпотеки у випадку, що прямо передбачені чинним законодавством України. Припинення підлягає державній реєстрації згідно діючому законодавством України.

Вказаний договір іпотеки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В.О. та зареєстровано в реєстрі за № Д-873.

Позивач у справі стверджує, що за період дії Кредитного договору та на його виконання позивачем було виконано свої обов`язки по поверненню кредиту у межах кредитного ліміту та по поверненню нарахованих відсотків за користування кредитом та перераховано відповідачу відповідні грошові кошти, що підтверджується Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року та додатками і додатковими договорами до нього, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 06.10.2006 року по 09.12.2009 року, довідкою № К-544 від 27.10.2009 року Київської філії АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», наявними у матеріалах справи.

10.06.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою б/н від 10.06.2016 року про необхідність видачі довідки про відсутність заборгованості за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року.

У відповідь на заяву б/н від 10.06.2016 року відповідач звернувся до позивача із листом № 72/16-Л від 23.06.2016 року, у якому зазначив, що не має можливості видати вказану довідку у зв`язку із відсутністю доступу до головного офісу банку, у тому числі, до технічних засобів обліку.

В подальшому, відповідач відмовив позивачу у видачі довідки про відсутність заборгованості за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року для зняття обтяжень, встановлених на підставі ДЖоговору іпотеки, посилаючись на непідтвердженість позивачем факту сплати кредитної заборгованості.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом для встановлення факту припинення зобов`язань за Кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 року та припиненим обтяжень майна за укладеним в забезпечення Кредитного договору Іпотечним договором ВЕС №55 від 06.10.2006 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із статтею 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управненою стороною.

В ході нового розгляду справи, в тому числі за результатами проведеної у справі судової експертизи, судом встановлено, що за період дії Кредитного договору та на його виконання позивачем за період з 06.10.2006 року по 09.12.2009 року було сплачено на виконання умов Кредитного договору від 06.10.2006 року 121/182/118: 1 500 000,00доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основного боргу); 222 325,58 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

Таким чином, з огляду на норми ст. ст. 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання позивача перед відповідачем щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року є припиненими у зв`язку з їх належним виконанням на суму 1 500 000,00доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основного боргу); 222 325,58 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

Припущення відповідача, та посилання на Постанову Правління Національного банку України від 02.09.2015 №578 про ліквідацію ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції», з урахуванням вимог пункту 1 Постанови Правління Національного банку України від 06.05.2014 №260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на тереторії Автономної Республіки Крим і міста Севастополя», а також відсутність доступу до електронної бази банку, не є належним та допустимим доказом в спростування факту погашення позивачем кредитної заборгованості.

Згідно із статтею 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, зміна правовідношення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 13 цього ж кодексу передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Виходячи з наведеного та у зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості отримати повідомлення відповідача про виконання позивачем своїх зобов`язань, що обмежує вільне розпорядження майном позивача та в свою чергу порушує його гарантовані права та інтереси як власника, відповідні права підлягають захисту судом.

Позивач в позові просить визнати припиненим Кредитний договір №121/182/118 від 06.10.2006 року.

Враховуючи, що факт припинення Кредитного договору №121/182/118 від 06.10.2006 року в цілому позивачем не обґрунтовувався і судом не досліджувався, з огляду на підстави позовних вимог та встановлені під час нового розгляду обставини, суд зазначає про наявність достатніх підстав для задоволення позовної вимог в частині визнання припиненими зобов`язань ПРАТ «Ремторгустаткування» за Кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668), щодо повернення кредиту на суму 1500 000,00 дол. США та щодо сплати відсотків за користування кредитом на суму 222 325,58 дол. США у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати припиненим іпотечний договір ВЕС № 55 від 06.10.2006 року, укладений між АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому ПАТ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») та ВАТ «Ремторгустаткування» (в подальшому ПРАТ «Ремторгустаткування», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В.О. та зареєстрований в реєстрі за № Д-873.

Відповідно до частини 1 статті 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із статтею 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частинами 1, 5 статті 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Згідно із статтею 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Відповідно до частини 5, 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону України «Про іпотеку» визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; з інших підстав, передбачених цим Законом.

За наслідками проведеної у справі судової експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України складено Висновок № 5499/19-72/19302-19304/20-72 від 30.07.2020 року, згідно якого встановлено факт виконання Позичальником та Поручителем умов Кредитного договору від 06.10.2006 року 121/182/118 у наступних сумах: 1 500 000,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основного боргу); 222 325,58 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

При цьому, в ході експертних досліджень встановлено, що дані довідки від 27.10.2009 року № К-544 Київської філії АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» про обсяг заборгованості ВАТ «Ремторгустаткування» за Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118 станом на 01.10.2009 року згідно наданих на дослідження документів та проведених розрахунків не підтверджується.

Таким чином, враховуючи факт виконання позивачем підтверджених зобов`язань Кредитним договором від 06.10.2006 року №121/182/118 та враховуючи відсутність інших підтверджених кредитних зобов`язань, з огляду на ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» наявні підстави для припинення іпотеки у зв`язку з припиненням існуючого кредитного зобов`язання.

Таким чином, враховуючи відсутність невиконаних зобов`язань за Кредитним договором визнається припиненою іпотека за Договором іпотеки від 06.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668), нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрованим в реєстрі за № Д-873, в частині забезпечення виконання основних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668).

Таким чином, за наслідками нового розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання припиненими зобов`язань ПрАТ «Ремторгустаткування» за Кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 року щодо повернення кредиту на суму 1500 000,00 дол. США та щодо сплати відсотків за користування кредитом на суму 222 325,58 дол. США у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином та щодо визнання припиненим Договору іпотеки від 06.10.2006 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В. О. та зареєстрованого в реєстрі за № Д-873, в частині забезпечення виконання основних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року.

Часткове задоволення позовних вимог зумовлено відсутністю підстав стверджувати про припинення Кредитного договору в цілому, оскільки за наслідками розгляду справи можна достовірно стверджувати про виконання зобов`язань у сумі 1 500 000,00 доларів США в рахунок погашення заборгованості за кредитом (основного боргу) та 222 325,58 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, та непідтвердженість існування інших зобов`язань, які підлягають забезпеченню. Оскільки за наслідками експертизи встановлено неможливість визначення дійсного розміру та перевірки обґрунтованості нарахованих Банком зобов`язань за Кредитним договором, неспівпадання сум погашення процентів (на 10 000 дол. США), не впливає на результат вирішення спору.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із інформаційної довідки № 57438242 від 15.06.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 15.04.2016 року та станом на час розгляду справи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек містяться відомості щодо обтяження на нерухоме майно згідно з договором іпотеки від 06.10.2006 року.

Позивач звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою б/н б/д до відповідача про визнання кредитного договору та іпотечного договору припиненими, направленим на припинення обтяження на нерухоме майно згідно з договором іпотеки від 06.10.2006 року 28.08.2016 року, тому загальна позовна давність по вказаним позовним вимогам не спливла, оскільки обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек містяться відомості щодо обтяження на нерухоме майно згідно з договором іпотеки від 06.10.2006 року чинне і станом на час розгляду справи, і відповідно позивач в межах строків позовної давності звернувся в господарський суд із позовом до відповідача за захистом своїх прав і інтересів.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками нового розгляду справи, відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в розмірі судового збору, який підлягав сплаті за подання позову за дві немайнові вимоги (по 1378,00 грн.), що складає 2756,00 грн., та за подання позивачем апеляційної скарги в сумі 3031,60 грн. Також, позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на експертизу в сумі 61 490,00 грн. Щодо решти зайво сплачених сум, вони можуть бути повернуті позивачу за його заявою. Витрат по сплаті судового збору відповідачем (за подання апеляційної та касаційної скарг) відшкодуванню не підлягають у зв`язку з вирішенням спору не на його користь.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прo визнання кредитного договору та іпотечного договору припиненими задовольнити частково.

2. Визнати припиненими зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» за Кредитним договором №121/182/118 від 06.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668), щодо повернення кредиту на суму 1500 000,00 дол. США та щодо сплати відсотків за користування кредитом на суму 222 325,58 дол. США у зв`язку з виконанням, проведеним належним чином.

3. Визнати припиненим Договір іпотеки від 06.10.2006 року, укладений між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кащуком В.О. та зареєстрований в реєстрі за № Д-873, в частині забезпечення виконання основних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за Кредитним договором № 121/182/118 від 06.10.2006 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (в подальшому - Публічне акціонерне товариство «Чорноморський банк розвитку та реконструкції») (ідентифікаційний код 20929956) та Відкритим акціонерним товариством «Ремторгустаткування» (в подальшому - Приватне акціонерне товариство «Ремторгустаткування» (ідентифікаційний код 02132668).

4. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного,17, ідентифікаційний код 20929956) на користь Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» (03680, м. Київ, вул. Машинобудівна, 44, ідентифікаційний код 02132668) 2756,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову, 3031,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та 61 490, 00 грн. витрат за проведення судової експертизи.

6. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 16.04.2021 року