Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Френа" про розподіл судових витрат
Треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
про стягнення 2 189 114,70 грн.
Представники сторін:
Від позивача (заявника): не з`явився
Від відповідача: Онищенко О.А. адвокат
Від третіх осіб: не з`явились
Також позивач у позовній заяві повідомив, що попередній (орієнтований) розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить, у т.ч. 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі № 910/12265/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Френа" 2003265 грн. 13 коп основного боргу, 725 грн. 14 коп пені, 140228 грн. 54 коп 7% штрафу, 23140 грн. 92 коп інфляційних втрат, 21754 грн. 16 коп 3% річних, та судовий збір у розмірі 32826 грн. 72 коп.

13.04.2021 засобами поштового зв`язку на адресу суду представником позивача надіслано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн на підставі наданих доказів, та 6269,60 грн транспортних витрат для забезпечення участі адвокатів в судових засіданнях по справі.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 14.04.2021 призначив розгляд вказаної заяви у судовому засідання на 20.04.2021.

19.04.2021 засобами електронного зв`язку позивач подав клопотання про проведення судового засідання без участі уповноваженого представника.

У судовому засіданні 20.04.2021 представник відповідача проти задоволення заяви про покладення заявлених судових витрат на відповідача заперечив, подав заяву про зменшення розміру судових витрат до 1 грн, представник позивача не з`явився.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/19075/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

У позовній заяві позивачем вказано, що попередній (орієнтований) розмір судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить, у т.ч. 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У засіданні суду 23.02.2021 представник позивача повідомив про намір подати заяву про ухвалення додаткового рішення та доказів понесення заявилених судових витрат після ухвалення рішення у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 у справі № 910/19075/20 не було вирішено питання про розподіл витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Відповідно до поданої 13.04.2021 заяви про відшкодування витрат позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000,00 грн та 6269,60 грн транспортних витрат для забезпечення участі адвокатів в судових засіданнях по справі.

На підтвердження понесених ним судових витрат з надання професійної правничої допомоги у сумі 32 000,00 грн позивач долучив до матеріалів справи:

- копію ордера серія АТ №1005937 від 27.11.2020, виданого АО "ІНВЕРІТАС" адвокату Кузьмічовій Т.М. на представлення інтересів ТОВ "Френа" у Господарському суді міста Києва на підставі договору про надання правової допомоги №2020/16 від 13.10.2020; копію ордера серія ІФ №049520, виданого АО "ІНВЕРІТАС" адвокату Луцась А.Є. на представлення інтересів ТОВ "Френа" у Господарському суді міста Києва на підставі договору про надання правової допомоги №2020/16 від 13.10.2020;

- копію свідоцтва серія ІФ №001241 про право Кузьмічової Тетяни Валеріївни на заняття адвокатською діяльністю;

- копію договору №2020/16 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 13.10.2020, укладеного між АО "ІНВЕРІТАС" та ТОВ "Френа";

- копію додаткового правочину №2020/17 від 29.10.2020 до договору №2020/16 про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 13.10.2020, за умовами якого клієнт доручив, а АО прийняло на себе зобов`язання щодо надання професійної правничої допомоги клієнту у спірних правовідносинах між клієнтом та ДП "Гарантований покупець" щодо недотримання ДП "Гарантований покупець" порядку розрахунків за відпущену електричну енергію, вироблену клієнтом за "зеленим" тарифом відповідно до умов укладеного між клієнтом та ДП "Гарантований покупець" договору №1728/01 від 28.12.2019 в редакції додаткової угоди №467/01/20 від 12.03.2020 та стягнення заборгованості у судовому порядку;

- копію Акту приймання-передачі послуг від 08.04.2021 за договором №2020/16 від 13.10.2020 та додатковим договором №2020/17 від 29.10.2020 на суму 32000,00 грн із переліком наданих послуг, їх вартістю;

- копію платіжного доручення №53 від 08.04.2021 на суму 32 000,00 грн оплати за надану професійну правничу допомогу згідно договору №2020/16.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з п. 6.2 договору № 2020/16 про надання правової допомоги від 13.10.2020, клієнтом та адвокатом узгоджено, що вартість послуг АО визначається в актах наданих послуг. Оплата послуг здійснюється протягом 5 робочих днів з дня підписання акту наданих послуг (п.6.5).

У випадку відрядження працівників АО для виконання замовлення клієнта, останній оплачує авансовим платежем такі витрати у розмірі, узгодженому сторонами (п.6.8).

Відповідно до п.5 додаткового правочину №2020/17 від 29.10.2020 сторони погодили, що витрати клієнта на правничу допомогу розраховуються на підставі даних: складання позовної заяви 7000,00 грн; складання відповіді на відзив та інших заяв по суті справи, а також заяв, клопотань з процесуальних питань 3500,00 грн-5000,00 грн; участь адвоката у судових засіданнях першої інстанції від 4000,00 грн +3000,00 грн за другий та наступні судодні; покриття транспортних витрат адвоката для забезпечення його участі в судових засіданнях - згідно із цінами на перевезення.

Остаточне визначення розміру витрат клієнта на професійну правничу допомогу в спірних взаємовідносинах визначається на підставі оформлених між клієнтом та АО актів наданих послуг, на підставі яких проводиться розрахунок за надану правничу допомогу протягом 5 робочих днів з моменту підписання акту наданих послуг (п.6 додаткового правочину).

Відповідно до підписаного між позивачем та АО акту приймання-передачі послуг від 08.04.2021, адвокати АО (Луцась А.Є. та Кузьмічова Т.В.) надали, а клієнт прийняв послуги по договору №2020/16 від 13.10.2020 щодо надання професійної правничої допомоги клієнту у спірних взаємовідносинах між клієнтом та ДП "Гарантований покупець" в частині недотримання ДП "Гарантований покупець" порядку розрахунків за відпущену електричну енергію, вироблену клієнтом за "зеленим" тарифом відповідно до умов укладеного між клієнтом та ДП "Гарантований покупець" договору №1728/01 від 28.12.2019 в редакції додаткової угоди №467/01/20 від 12.03.2020 та стягнення заборгованості у судовому порядку; вартістю 32 000,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надані йому послуги за підписаним сторонами актом наданих послуг від 08.04.2021 оплатив у повному обсязі 08.04.2021, що підтверджується платіжним дорученням №53.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на надання правничої допомоги адвокатами у даній справі у заявленому розмірі 32 000,00 грн, судом враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом, послуги адвоката було реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, заяв по суті спору, клопотань, їх значення для спору та те, що адвокатом Кузьмічовою Т.В. та Луцась А.Є. здійснювалось представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

У поданій заяві про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач зазначив про нескладність справи та недоведення позивачем процесуальної необхідності в складанні клопотання про проведення розгляду справи за відсутності адвоката, що не є правничою допомогою, завищення заявленого розміру витрат, невідповідність їх встановленим ринковим тарифам вартості послуг адвоката в м.Київ, що покладає надмірний тягар на відповідача. З вказаних підстав відповідач просив відмовити у задоволенні заяви позивача, а у разі задоволення відповідної заяви обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1 гривні.

Однак, суд зазначає, що відповідачем не надано належних доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, порушення критерію реальності та розумності наданих послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності зі складністю справи та обсягом проведених адвокатом робіт.

Доводи про завищення вартості послуг не приймаються судом, оскільки вказані аргументи не відповідають свободі вибору клієнтом захисника своїх прав, у т.ч. зважаючи на доведення матеріалами справи дійсності та підставності надання послуг професійної правничої допомоги у даній справі.

Інші посилання відповідача, які викладені у запереченнях, відхиляються судом, оскільки вони не спростовують доводи і докази, які надані позивачем у підтвердження отримання ним правової допомоги та оплату таких послуг у заявленій сумі. Розрахунок заявлених витрат, викладений у акті наданих послуг від 08.04.2021 судом перевірено в частині переліку наданих послуг, їх фактичного надання та необхідності понесення таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правову допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/19075/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт і відповідно, за відсутності доведення відповідачем протилежного, наявні підстави для покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката у сумі 32 000,00 грн.

Щодо заявлених позивачем до відшкодування шляхом покладення на відовідача судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6269,60 грн транспортних витрат для забезпечення участі адвокатів в судових засіданнях по справі, суд зазначає таке.

Положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Отже, з огляду на наведені положення чинного законодавства, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності, співмірності, необхідності та розумності судових витрат, докази, надані на підтвердження зазначених витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1228,04 грн витрат на квитки потягом у напрямку Івано-Франківськ-Київ 08.02.2021 та Київ-Івано-Франківськ 09.02.2021 на ім`я Кузьмічова Тетяна для участі уповноваженого представника позивача у судовому засіданні по даній справі, у задоволенні решти вимог у сумі 2162,52 грн та 2879,04 грн вартості витрат на пальне для приїзду адвоката у м.Київ з м.Івано-Франківськ та у зворотньому напрямку суд, у т.ч. враховуючи запровадження карантинних заходів та обмежень, відмовляє з огляду на неможливість ідентифікації вказаних витрат та фактичного понесення їх у заявленому розмірі саме представниками позивача.

Клопотання відповідача про зменшення заявлених витрати до 1 грн судом відхилено за необгрунтованістю та недоведеністю підстав.

Керуючись статтями 86, 123, 129, 221, 233, 236 - 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Френа" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Френа" (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 15, кв. 10, ) 32000 (тридцять дві тисячі) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу та 1228 (одну тисячу сто двадцять вісім) грн 04 коп витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. В решті заяви відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 21.04.2021.

Суддя О.М.Ярмак