ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. м. Київ Справа № 922/3207/20

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом в.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, м. Чугуїв Харківської області, в інтересах держави в особі Вовчанської міської ради Харківської області, м. Вовчанськ Харківської області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем», с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області,

про стягнення 350 928,00 грн.

за участю представників учасників судового процесу:

прокурор: Яворський С.С., службове посвідчення від 18.12.2017 № 048849;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Гулько Ж.В., адвокат, ордер від 12.12.2020 серії КС № 731747;

СУТЬ СПОРУ:

В.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області, м. Чугуїв Харківської області (далі прокурор), звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області, с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області (далі Рубіжненська сільська рада), з позовною заявою від 01.10.2020 № 41/2-2715-20 до товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем», с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (далі ТОВ «Мішем»), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в сумі 350 928,00 грн., завдані неналежним виконанням умов договору підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16.

В обґрунтування позовних вимог прокурор послався на невиконання відповідачем частини робіт за договором підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16, вказаних в підписаних сторонами актах приймання виконаних будівельних робіт №№ 1907-1/16, 1907-2/16, 1907-3/16, які були повністю оплачені. Ці обставини встановлені висновками експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №№ 18783/26234, 18787/26236, 18785/26235, 26341 за результатами проведення судової дорожньо-технічної та будівельно-технічної експертизи в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 та співставлення змісту актів та обсягів фактично виконаних будівельних робіт і використаних під час їх проведення матеріалів, виробів і конструкцій.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2020 № 922/3207/20 матеріали позовної заяви В.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області передано на розгляд господарського суду Київської області за територіальною підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду позовної заяви було визначено суддю Конюх О.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2020 позовну заяву від 01.10.2020 № 41/2-2715-20 залишено без руху та встановлено прокурору строк для усунення недоліків.

16.11.2020 від Чугуївської місцевої прокуратури до господарського суду Київської області надійшла заява від 13.11.2020 № 41/2-2715-20 на виконання вимог ухвали суду від 30.10.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3207/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, підготовче судове засідання призначено на 14.12.2020.

У судовому засіданні 14.12.2020 представник відповідача подав відзив від 12.12.2020 на позов про стягнення збитків, в якому просив суд відмовити у задоволені позові у повному обсязі. Відповідач твердить про те, що виконав весь обсяг робіт у строки та на умовах, передбачених договором підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16, роботи були прийняті замовником - Рубіжненською сільською радою Вовчанського району Харківської області без будь-яких зауважень та претензій. Також, представник відповідача вважає, що звернення до суду з відповідним позовом є передчасним, оскільки за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 10.06.2018 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 Кримінального кодексу України, на який прокурор посилається як на підставу позову, не встановлені особи, які мають до нього відношення та є винними. Відтак, представник відповідача вважає, що прокурор належним чином не довів, що заявлені до стягнення збитки завдані внаслідок дій або бездіяльності відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2020 відкладено підготовче судове засідання на 28.12.2020.

28.12.2020 прокурор подав до суду відповідь від 24.12.2020 № 41/2-2715-20 на відзив. Прокурор зазначає, що незважаючи на те, що на даний час про підозру по вищевказаному кримінальному провадженню нікому не повідомлено, проте наявність збитків, завданих ТОВ «Мішем» під час виконання договору підряду, підтверджується висновками проведених під час досудового розслідування судових дорожньо-технічних та будівельно-технічних експертиз, які мають доказове значення під час розгляду господарської справи. Таким чином, посилаючись на висновок судової експертизи, прокурор твердить, що посадові особи ТОВ «Мішем», достовірно знаючи про умови та строки виконання договору підряду, внесли відомості в акти виконаних будівельних робіт, що не відповідають об`ємам фактично виконаних робіт, що призвело до зайвого перерахування коштів місцевого бюджету на загальну суму 350 928,00 грн.

У підготовчому судовому засіданні 28.12.2020 оголошено перерву до 18.01.2021, про що присутні прокурор та представник відповідача були повідомлені особисто під розпис, а відсутній позивач шляхом направлення ухвали в порядку ст. 120-121 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2021 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.02.2021.

29.01.2021 на електронну адресу суду та 01.02.2021 поштою надійшло клопотання Вовчанської міської ради Харківської області від 28.01.2021 № 02-22/433/14, в якій міська рада просила суд залучити її до участі у справі як правонаступника позивача Рубіжненської сільської ради. Крім того, Вовчанська міська рада Харківської області підтримала позовні вимоги прокурора та просила їх задовольнити.

У судовому засіданні з розгляду справи № 922/3207/20 оголошено перерву до 22.02.2021.

10.02.2021 до господарського суду Київської області надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача зазначив, що відповідач добросовісно виконав роботи передбачені умовами договору підряду, після чого були підписані акти виконаних робіт та проведено розрахунки позивачем та відповідачем. Окрім цього, про виконання підрядних робіт свідчать наявність у відповідача документів (банківські виписки, видаткові накладні, підсумкові відомості ресурсів поточного ремонту дороги, договори оренди будівельної техніки, акти виконаних робіт, інформаційна довідка про задіяних найманих працівників позивача у рамках виконання підрядних робіт, нарахування та сплата податків, фото виконання робіт). Представник відповідача також звертав увагу, що експертиза, на яку посилається прокурор, проводилась більше ніж через 4 роки після проведення робіт, що може свідчити про не відповідність висновків, оскільки пройшов певний час, разом із цим за умовами договору підряду відповідач не несе зобов`язань щодо гарантійного ремонту або будь-яких зобов`язань щодо надання гарантії на певний проміжок часу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2021 здійснено заміну позивача у справі Рубіжненської сільської ради на його правонаступника Вовчанську міську раду Харківської області.

У судовому засіданні 22.02.2021 з розгляду справи № 922/3207/20 оголошено перерву до 15.03.2021. Як свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, Вовчанська міська рада копію ухвали від 22.02.2021 отримала 02.03.2021.

У судове засідання 15.03.2021 з`явились прокурор та представник відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився та про причини нез`явлення суд належним чином не повідомив.

Згідно з частинами 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши позов виконувача обов`язків керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Вовчанської міської ради Харківської області до товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» про стягнення 350 928,00 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Рішенням виконавчого комітету Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 15.07.2016 № 30 «Про надання дозволу на виконання поточного ремонту комунальних доріг села Рубіжне по вул. Горбатова та Лісового» вирішено надати дозвіл на виконання поточного ремонту комунальних доріг села Рубіжне по вул. Горбатова та Лісового підряднику ТОВ «Мішем»; затвердити особовий склад громадської комісії для контролю ремонту комунальних доріг Рубіжненської сільської ради.

22.07.2016 між Рубіжненською сільською радою (замовник) та ТОВ «Мішем» (підрядник) було укладено договір підряду № 1907-1/16 (далі Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується своїми силами і засобами організувати і здійснити на умовах цього Договору виконання робіт з: поточного ремонту дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 60-А); поточного ремонту дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 1); поточного ремонту дороги по вул. Лісового в с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області, по об`єктах, які визначаються в додаткових угодах до даного Договору (далі роботи підрядника) згідно із затвердженою замовником проектно-кошторисною документацією, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи підрядника.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 3.12.2016, а в частині фінансових розрахунків до повного їх виконання (пункт 9.4. Договору).

Рішенням Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 12.08.2016 № 145- VІІ «Про затвердження договорів та додаткових угод укладених сільським головою в міжсесійний період» вирішено затвердити договори та додаткові угоди, укладені Рубіжненським сільським головою Долиною К.В. в міжсесійний період, зокрема, спірний Договорі підряду від 22.07.2016 № 1907-1/16 з ТОВ «Мішем» на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова та по вул. Лісового на загальну суму 500 000,00 грн.

Укладений Договір за своє правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За умовами Договору:

- загальна вартість робіт, доручених підряднику для виконання, становить 500 000,00 грн., у тому числі ПДВ 83 333,33 грн., яка зазначена відповідно до регламентуючих рішень з цього питання на основі діючих нормативних документів, а також погодженого замовником кошторису. Розрахунок договірної вартості робіт по об`єкту наводиться у додатку до Договору і є невід`ємною його частиною (пункт 2.1. Договору);

- джерело фінансування кошти місцевого бюджету (пункт 2.2. Договору);

- зміна обумовленої вартості робіт по договору можлива у випадку зміни проектних рішень. Окремих видів робіт, етапів, комплексів або виконання додаткових робіт в процесі ремонтних робіт та оформляється додатковою угодою до цього Договору (пункт 2.3. Договору);

- договірна ціна є динамічною (пункт 2.4. Договору);

- Підрядник виконує роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, будівельних норм і правил. Термін виконання робіт: 31.12.2016 (пункт 3.2. Договору).

Таким чином, Договором встановлено динамічний кошторис у сумі 500 000,00 грн.

Також суду подано копії локальних кошторисів на будівельні роботи:

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, буд. 60А) в с. Рубіжне (кошторисна вартість 136713,09 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 1750 кв.м.;

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, буд. 1) в с. Рубіжне (кошторисна вартість 161 526,77 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 3000 кв.м.;

№2-1-1 на поточний ремонт дороги по вул. Лісового в с. Рубіжне (кошторисна вартість 113 039,76 грн.), за яким було передбачено зокрема улаштування дорожніх корит глибиною до 200 мм та улаштування основ та покриттів із піщано-щебеневої суміші товщиною 12 см на площі 2100 кв.м.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з пунктом 4.2. Договору здача та приймання виконаних робіт підрядника здійснюється за формою № КБ-2в та довідкою № КБ-3.

22.07.2016 сторонами підписано акт № 1907-1/16 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 60а) на загальну суму 165 707,24 грн.

Згідно із пунктами 4.1. та 4.2. Договору розрахунки за виконані роботи замовник здійснює поетапно на підставі акта приймання виконаних робіт, який складається підрядником. Платежі за фактично виконані роботи замовник проводить протягом 3-х календарних днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт (КБ-2в, КБ-3) при наявності фінансування з сільського бюджету.

Платіжним дорученням від 25.07.2016 №3 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-1/16 на суму 165707,24 грн.

03.08.2016 сторонами підписано акт № 1907-2/16 (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Горбатова (від автодороги, будинок 1) на загальну суму 196 663,21 грн.

Платіжним дорученням від 03.08.2016 №4 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-2/16 на суму 196663,21 грн.

Крім того, платіжним дорученням від 09.08.2016 №5 Рубіжненська сільська рада здійснила оплату робіт по акту №1907-3/16 на суму 137 629,55 грн.

09.09.2016 сторонами підписано акт № 1907-3/16 (форма № КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2016 року (поточний ремонт дороги по вул. Лісового на загальну суму 137 629,55 грн.

В межах призначених у кримінальному провадженні 60000542 судових експертиз 12.04.2019 судовим експертом було проведено натурне обстеження об`єкту дослідження (методом візуально-інструментального обстеження ділянки поточного ремонту вулиці Горбатого (від автодороги, буд. № 60а), вул. Горбатого (від автодороги, буд. № 1), вул. Лісового с. Рубіжне Вовчанського району Харківської області.

Крім того, методом аналізу наданої проектно-кошторисної та виконавчої документації, методом співставлення результатів обстеження та актів №№ 1907-1/16, 1907-2/16, 1907-3/16 приймання виконаних підрядних робіт за липень-серпень 2016 року з вимогами нормативних документів експертом проводились порівняння відповідності звітної документації до фактично виконаних обсягів робіт на об`єктах дослідження.

За результатами проведення судових дорожньо-технічних та будівельно-технічних експертиз судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса складено висновки:

№18783/26234 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Горбатова (від автодороги, буд.60а) не відповідають обсягам, які внесені в акт виконаних будівельних робіт №1907-1/16 на 165707,24 грн., оскільки не виконувалися.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного експертом відзначено, що роботи з улаштування дорожніх корит напівкоритного профілю із застосуванням автогрейдерів та із улаштування основ та покриттів з піщано-гравійних сумішей не виконувалось.

№18785/26235 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Лісового не відповідають обсягам, які внесені в акт виконаних будівельних робіт №1907-3/16. В обсязі наданих документів фактична вартість виконаних робіт становить 61362,00 грн.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено, що щебенево-піщана суміш є на товщині в середньому не більше 4 см. Нижче даного шару у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного експертом відзначено, що корито глибиною 250 мм не влаштовувалось, про що свідчить непошкоджений нижній шар покриття, наявність рослинності; а товщина шлакового покриття у середньому становить не більше ніж максимальна величина фракції щебенево-піщаної суміші 40 мм.

№18787/26235 від 29.11.2019, яким встановлено, що обсяги та види фактично виконаних ТОВ «Мішем» робіт з поточного ремонту дорожнього покриття по вул. Горбатова (від автодороги, буд.1) не відповідають обсягам, які внесені в акт виконаних будівельних робіт №1907-2/16. В обсязі наданих документів фактична вартість виконаних робіт становить 87710,00 грн.

При цьому експертом було взято до уваги, що роботи проводилися у 2016 році, тобто обстеження проводилося через більше ніж 2 роки після проведення робіт. Разом із тим, при обстеженні встановлено, що посередині проїзної частини наявні ділянки з рослинністю; верхній шар покриття знаходиться на одному рівні із покриттям вздовж дороги, а при розкритті конструктивних елементів покриття глибиною до 15 см встановлено, що щебенево-піщана суміш є на товщині в середньому не більше 4 см. Нижче даного шару у наявності тільки ґрунтове покриття без будь-яких вкраплень щебеню. На підставі викладеного експертом відзначено, що корито глибиною 250 мм не влаштовувалось, про що свідчить непошкоджений нижній шар покриття, наявність рослинності; а товщина шлакового покриття у середньому становить не більше ніж максимальна величина фракції щебенево-піщаної суміші 40 мм.

З огляду на викладене, фактична вартість виконаних ТОВ «Мішем» за Договором підряду №1907-1/16 від 22.07.2016 становить 149072,00 грн. (61362,00 грн. плюс 87710,00 грн.), різниця вартості між оплаченими роботами та фактично виконаними становить 350928,00 грн. (500000,00 грн. мінус 149072,00 грн.), яку прокурор вважає збитками, завданими державі та просить суд стягнути з відповідача.

Щодо підтвердження підстав представництва прокурором у справі, які представник відповідача заперечує, суд встановив таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), який набрав чинності 30.09.2016, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини 1 якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII Про прокуратуру, який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13.06.2017 у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Таким чином, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Таку позицію викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

В даному випадку, судом враховано, що прокурор дотримав порядок, передбачений статтею 23 Закону України Про прокуратуру та повідомив Рубіжненську сільську раду про намір подати відповідний позов, надіславши повідомлення від 01.09.2020 №41/2-10648 вих-20, у якому докладно виклав обставини справи. У листі відповіді від 23.09.2020 №332 Рубіжненский сільський голова повідомив прокуратуру про те, що позов сільською радою не пред`являвся. У подальшому Рубіжненська сільська рада та її правонаступник Вовчанська міська рада підтримували позов прокурора у справі № 922/3207/20.

Отже, таке попереднє звернення до відповідного компетентного органу мало місце до подачі даного позову, як того вимагає Закон.

Звернувшись до відповідного компетентного органу в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надав йому можливість відреагувати на встановлене порушення інтересів держави, зокрема шляхом подачі відповідного позову, або повідомити про наміри стягнення коштів в подальшому судовому порядку.

Водночас, надаючи відповідь прокурору на його звернення, Рубіжненська сільська рада свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловила, про наміри самостійно звернутися з позовом не заявила, водночас не спростувала й твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства та завдання збитків місцевому бюджету. Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

За встановлених обставин справи, суду доведено, що прокурором обґрунтовані та підтверджені підстави для представництва в суді відповідно до вимог ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Згідно до частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до частини 2 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки кредитору, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм, збитки як категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні наслідки, що виникають у кредитора як невідворотний результат порушення боржником свого зобов`язання. Таким чином, необхідною умовою стягнення збитків є по-перше, наявність протиправного діяння (дії чи бездіяльності), наявність збитків (документально доведеного їх розміру) та наявність причинного зв`язку між збитками і їх розміром, що виникли у кредитора, та порушенням зобов`язання, де збитки є наслідком, а невиконання зобов`язання причиною.

Відповідно до частини 2 статті 883 Цивільного кодексу України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Частиною 1 статті 322 Господарського кодексу України встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором підряду на капітальне будівництво винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні збитки (зроблені другою стороною витрати, втрату або пошкодження її майна, неодержані доходи) в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інший порядок не встановлено законом.

Тобто, виходячи з системного аналізу змісту частини 2 статті 833 Цивільного кодексу України та статті 322 Господарського кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання підрядником обов`язків за договором підряду замовник має право вимагати відшкодування збитків.

За приписами статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Суд відхиляє твердження відповідача про передчасність позову до пред`явлення будь-яких звинувачень будь-яким посадовим особам ТОВ "Мішем" та Рубіжненської сільської ради у кримінальному провадженні.

Прокурором заявлено позов про стягнення збитків, завданих бюджету територіальної громади невиконанням господарського договору підряду №1907-1/16 від 22.07.2016 на поточний ремонт доріг, за яким замовником є Рубіжненська сільська рада (правонаступником якої є Вовчанська міська рада) а виконавцем відповідач ТОВ «Мішем».

Відповідно до частини 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Принципи господарсько-правової відповідальності виходять з презумпції вини особи, яка порушила своє господарське зобов`язання, та покладають на таку особу обов`язок доведення відсутності вини.

З огляду на викладене, в межах розгляду справи №911/1720/20 суду належить встановити наявність або відсутність господарського правопорушення, яке є підставою для застосування такої міри господарсько-правової відповідальності як стягнення збитків. Тобто фактично має бути встановлено факт виконання або невиконання відповідачем - юридичною особою робіт за договором підряду №1907-1/16 від 22.07.2016 на поточний ремонт доріг, що не залежить від результатів кримінального провадження.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (стаття 7 Закону України «Про судову експертизу»).

Положеннями статті 7-1 названого Закону визначено, що підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд бере до уваги, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України «Про судову експертизу» головним судовим експертом 1 кваліфікаційного класу, що працює на посаді старшого наукового співробітника лабораторії будівельно-технічних досліджень, ОСОБА_1 , яка має вищу технічну та юридичну освіти, кваліфікацію судового експерта за спеціальностями 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», 10.16 «Дорожньо-технічні дослідження» (Свідоцтво ХНДІСЕ № 350, видане ЕКК ХНДІСЕ 17.12.2015, дійсне до 17.12.2020), 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів» (Свідоцтво ХНДІСЕ № 350, видане ЕКК ХНДІСЕ 14.12.2012, дійсне до 17.02.2022), та стаж експертної роботи з 1986 року, містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані висновки з поставлених запитань, із врахуванням того факту, що судова експертиза проводилася через значний проміжок часу після виконання робіт, враховуючи, що експерт, згідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, несе кримінальну відповідальність за відомості, викладені у висновку, та попереджений про це, суд, оцінивши висновки за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, не вбачає обставин, які б давали підстави стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Враховуючи наведене, оскільки вищевказані висновки судової дорожньо-технічної та будівельно-технічної експертизи, проведених в рамках кримінального провадження, містять інформацію щодо предмета доведення в даній господарській справі, а сторонами клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявлялось, суд приймає вказані висновки в якості належного та допустимого доказу.

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Встановлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 17.05.2017 року у справі № 911/151/16, постанова Вищого господарського суду України від 24.01.2017 у справі № 922/5651/15).

Відповідач на спростування тверджень прокуратури про неналежне виконання робіт за договором підряду твердить про те, що роботи були виконані належним чином, про що свідчить підписання замовником Актів приймання виконаних будівельних робіт без подальшого заявлення будь-яких претензій щодо виявлення явних або прихованих недоліків.

Разом із тим, зміст Актів №1907-1/16 від 22.07.2016, №1907-2/16 від 03.08.2016 та №1907-3/16 від 09.09.2016 спростований вищенаведеними висновками експертизи.

Відповідач також подав підсумкові відомості ресурсів по спірним об`єктам, однак вони складені в односторонньому порядку підрядником ТОВ «Мішем» і не містять дати підписання.

Також відповідач подав накладні на придбання матеріалів, разом із тим, за вказаними накладними не вбачається мети придбання та місця використання, а основним видом діяльності ТОВ «Мішем» згідно доданої виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є 42.11 Будівництво доріг і автострад. Крім того, наприклад, подана копія накладної від 19.07.2016 №74 на придбання у ПВП «Будперспектива» відсіву гранітного та щебеню містить посилання на підставу договір від 29.07.2016.

Суд бере до уваги, що договір від 01.03.2016 №01/03/2016 оренди будівельної техніки та акти наданих послуг до нього, які подані на підтвердження роботи на спірному об`єкті екскаватора-навантажувача, автогрейдера та дорожніх котків, укладений ТОВ «Мішем» із пов`язаною особою.

З огляду на викладене, в порядку ст. 79 ГПК України докази, подані стороною прокурора на підтвердження невиконання робіт відповідачем є більш вирогідними, ніж докази подані відповідачем на спростування вказаних тверджень.

Посилання представника відповідача на те, що щебінь за роки експлуатації міг бути вивезений з об`єкта, суд відхиляє, оскільки рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

За приписами частини 1 статті 884 Цивільного кодексу України підрядник гарантує досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

При цьому частиною 1 статті 883 Цивільного кодексу України визначено, що підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Неправомірні дії відповідача щодо невиконання обумовлених договором робіт із подальшим внесенням недостовірних відомостей до актів приймання виконаних будівельних робіт за Договором, що підтверджено висновком експерта, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої територіальна громада села в особі Рубіжненської сільської ради була позбавлена права в повному обсязі отримати результат виконання спірного договору, що перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із наведеними неправомірними діями відповідача, а сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Частиною 1 статті 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до частини 1 статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; бюджет місцевого самоврядування (місцевий бюджет) - план утворення і використання фінансових ресурсів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування.

Правом розпоряджатись комунальною власністю від імені громади володіє місцева рада.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до підпункту 1 пункту а ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських рад належить зокрема організація за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, реконструкції і ремонту об`єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Частинами 1, 4, 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.

З урахуванням вищевикладеного, Рубіжненська сільська рада як орган місцевого самоврядування, наділена повноваженнями розпоряджатися комунальною власністю від імені громади, однак виключно в межах закону та в інтересах такої територіальної громади.

Одне із найважливіших завдань будь-якого органу місцевого самоврядування полягає в забезпеченні комфортного проживання мешканців населеного пункту, забезпечення вчасного та якісного ремонту доріг, раціональному використанні рухомого й нерухомого майна земельних ділянок та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Рішенням Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 07.07.2016 № 122-VІІ «Про затвердження об`єкту та коштів на поточний ремонт дороги комунальної власності» вирішено: затвердити об`єкти, які належать до комунальної власності Рубіжненської територіальної громади: дороги по вул. Горбатова, вул. Лісового села Рубіжне та дороги від села В. Салтів (по вул. Лісній) до села Замулівка Вовчанського району Харківської області для проведення поточного ремонту; затвердити кошти на проведення поточного ремонту доріг комунальної власності по вул. Горбатова, вул. Лісового села Рубіжне та дороги від села В. Салтів (по вул. Лісній) до села Замулівка Вовчанського району Харківської області; поточні витрати фінансуються за рахунок коштів вільного залишку загального фонду сільського бюджету на загальну суму 500 тис. грн. та за рахунок позабюджетних коштів, незаборонених чинним законодавством.

З огляду на викладене, ремонтні роботи за договором підряду № 1907-1/16 від 22.07.2016 оплачувались за рахунок коштів сільського бюджету, розпорядником якого була Рубіжненська сільська рада.

Перерахування грошових коштів платіжними дорученнями на рахунок ТОВ «Мішем» за Договором призвело до заподіяння збитків територіальній громаді села Рубіжне Харківської області, оскільки кошти були сплачені, а ремонт доріг в обсягах, передбачених договором, виконаний не був.

Щодо тверджень відповідача про те, що у поданий у справі позов про стягнення збитків не відповідає зобов`язальним способам захисту прав у відносинах, заснованих на договорі підряду, а також про відсутність права у позивача посилатися на недоліки у роботі в порядку ст. 853 ЦК України, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 у справі Гурепка проти України (Gurepka v. Ukraine) , заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 р. у справі Кудла проти Польщі (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі Гарнага проти України (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Таким чином, ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту поновлення порушеного права позивача.

Рішення суду має бути ефективним інструментом поновлення порушених прав.

Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту й у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України, який проте є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен ураховувати критерії ефективності таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Оцінюючи належність обраного пособу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити реальне поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У даному випадку, заявлений прокурором спосіб захисту права у вигляді відшкодування збитків передбачений вищенаведеними загальними (пункт 8 частини 2 ст. 16, пункт 4 частини 1 ст. 611 ЦК України) та спеціальними нормами (частина 2 ст. 883 ЦК України та частина 1 ст. 322 ГК України) зобов`язального права, є ефективним, оскільки призводить до потрібного результату, а отже може бути застосований судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги прокурора правомірними та обґрунтованими, такими, що належить задовольнити. Суд ухвалює рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» на користь правонаступника Рубіжненської сільської ради Вовчанської міської ради 350 928,00 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору підряду №1907-1/16 від 22.07.2016.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування Харківській обласній прокуратурі сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов виконувача обов`язків керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 3, офіс 46, ідентифікаційний код 40121960)

на користь Вовчанської міської ради Харківської області (62504, Харківської обл., м. Вовчанськ, вул. Соборна, буд. 92, ідентифікаційний код 04058663)

350 928,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень нуль копійок) збитків.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мішем» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, буд. 3, офіс 46, ідентифікаційний код 40121960)

на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького 4, ідентифікаційний код 02910108)

5263,92 грн. (п`ять тисяч двісті шістдесят три гривні дев`яносто дві копійки) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 16.04.2021.

Суддя О.В. Конюх