ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 справа № 914/2596/16

За позовом: Приватного підприємства Гарантбуд-2012, м. Трускавець, Львівська область;

до відповідача-1: Управління комунальної власності Трускавецької міської ради, м. Трускавець, Львівська область;

до відповідача-2: Трускавецької міської ради Львівської області, м. Трускавець, Львівська область;

за участю: прокуратури Львівської області;

про визнання права на приватизацію нежитлової будівлі.

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: Сегер О.Я. представник;

від відповідача-2: не з`явився;

від прокуратури: Лука Г. В. прокурор.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/2596/16 за позовом приватного підприємства Гарантбуд-2012 до Управління комунальної власності Трускавецької міської ради та до Трускавецької міської ради Львівської області, за участю прокуратури Львівської області про визнання права на приватизацію нежитлової будівлі.

Ухвалою суду від 10.10.2016 (суддя Коссак С.М.) порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 31.10.2016. Ухвалою суду від 31.10.2016 розгляд справи відкладено на 14.11.2016. Ухвалами суду від 14.11.2016 залучено Трускавецьку міську раду Львівської області до участі у справі як відповідача-2 та розгляд справи відкладено на 28.11.2016. Протокольно ухвалою суду від 28.11.2016 розгляд справи відкладено на 05.12.2016, Крім того, 28.11.2016 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява від прокуратури Львівської області про вступ у справу.

Ухвалою суду від 05.12.2016 зупинено провадження у справі № 914/2596/16 до розгляду і вирішення пов`язаної з нею справи № 914/2975/16 і набранням відповідним судовим рішенням законної сили.

У зв`язку з закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді Коссака С.М., 11.04.2017 автоматизованою системою документообігу суду суддею у справі визначено суддю Манюка П.Т.

Ухвалою суду від 12.04.2017 (суддя Манюк П.Т.) поновлено провадження у справі та її розгляд призначено на 04.05.2017.

Подальший розгляд справи описано у відповідних ухвалах суду, зокрема ухвалою суду від 21.06.2017 зупинено провадження у справі № 914/2569/16 до завершення перегляду у касаційному порядку Вищим господарським судом України судового рішення у справі № 914/2975/16.

28.01.2021 на адресу господарського суду надійшло клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури про поновлення провадження у справі № 914/2596/16, оскільки 11.11.2020 у справі № 914/2975/16 було прийнято рішення, яке набрало законної сили 15.12.2020.

Ухвалою суду від 01.02.2021 провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 22.02.2021.

Ухвалою суду від 22.02.2021 підготовче судове засідання відкладено на 15.03.2020.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.03.2020 представник прокуратури з`явився. В підготовче судове засідання, яке відбулося 15.03.2020 представник позивача не з`явився. Представник відповідача-1 в підготовче судове засідання 15.03.2020 з`явився, через канцелярію суду подав лист із долученням доказів відправлення іншим учасникам пояснень у справі.

Представник відповідача-2 в підготовче судове засідання 15.03.2020 не з`явився, через канцелярію суду подав пояснення у справі. Ухвалою суду від 15.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.03.2021.

У судове засідання 29.03.2021 представники позивача та відповідача-2 не з`явилися. Представники прокуратури та відповідача-1 з`явилися, просили суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 29.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Манюка П.Т. на лікарняному з 31.03.2021 по 16.04.2021, повний текст рішення виготовлений та підписаний 20.04.2021 року.

Позиція позивача.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує на те, що рішенням Трускавецької міської ради Львівської області від 27 вересня 2012 року № 375 «Про затвердження програми приватизації майна територіальної громади міста Трускавця на 2012-2015 роки», враховуючи рішення постійної комісії з питань бюджету, фінансів, розвитку курорту, підприємництва та комунальної власності і майна, затверджено Програму приватизації майна територіальної громади м. Трускавця на 2012-2015 роки згідно з додатком, а також затверджено перелік об`єктів майна територіальної громади м. Трускавця, що підлягають приватизації у 2012 році згідно з додатком № 2.

Відповідно до Програми приватизації майна територіальної громади міста Трускавця на 2012-2015 роки, приватизація комунального майна здійснюється у способи, визначені Законом України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» з урахуванням особливостей їх застосування - викуп, продаж за конкурсом, продаж на аукціоні. Об`єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих комунальних підприємств та структурних підрозділів, окреме індивідуально визначене майно в т.ч. нерухоме, об`єкти незавершеного будівництва.

Як зазначає позивач, 25 жовтня 2013 року між Управлінням комунальної власності Трускавецької міської ради (відповідачем-1) та Приватним підприємством «Гарантбуд-2012» (позивачем) укладено договір оренди нерухомого майна що належить до комунального майна міста Трускавця № 36 (далі договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлову будівлю - трьох поверхову будівлю з підвалом площею 660,5 м. кв., що розміщена за адресою: м. Трускавець, провулок Тихий, 1 вартість якої згідно із Звітом про оцінку майна станом на 30 вересня 2013 року становить 1 192 970,00 гривень без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 1.2 договору, майно передається для оздоровчого закладу для дітей та молоді.

Пунктом 10.1 договору, передбачено, що цей договір укладено на 2 роки 11 місяців і діє з 25 жовтня 2013 року по 25 вересня 2016 року.

Передача майна підтверджується актом від 25.10.2013 року приймання-передавання нерухомого майна, що здається в оренду.

Рішенням Трускавецької міської ради Львівської області від 21 жовтня 2014 року № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році» вирішено доповнити перелік об`єктів майна територіальної громади міста Трускавця, що підлягають приватизації у 2014 році, пунктами 2-3 згідно додатку № 1. Додатком № 1 до рішення Трускавецької міської ради Львівської області від 21 жовтня 2014 року № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році», встановлено перелік об`єктів комунальної власності м. Трускавця що підлягають приватизації у 2014 році, до яких належить вищевказаний об`єкт нерухомості; спосіб приватизації, визначений органом місцевого самоврядування: шляхом викупу позивачем.

Як зазначає позивач, Управління комунальної власності Трускавецької міської ради є органом приватизації, до повноважень якого належить визначення ціни продажу об`єкту приватизації, складання та підписання договору купівлі-продажу. Однак, відповідач-1 відмовився від вчинення зазначених дій щодо приватизації, посилаючись на рішення Трускавецької міської ради Львівської області від 27 листопада 2014 року № 773, якими вирішено відкласти на наступну сесію розгляд питання щодо надання дозволу на приватизацію орендарем (Приватним підприємством «Гарантбуд 2012») способом викупу нежитлової будівлі площею 660, 5 кв.м. у провулку Тихому, 1 у Трускавці.

З огляду на викладене позивач вважає незаконною бездіяльність Управління комунальної власності Трускавецької міської ради в частині проведення перед приватизаційної підготовки об`єкта приватизації до продажу із визначенням ціни продажу об`єктів та не вчинення дій, направлених на укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Позиція прокуратури

Прокурор заперечуючи проти позову зазначив, що рішення про надання дозволу на приватизацію позивачу нежитлової будівлі площею 660,5 кв.м у провулку Тихому, 1 у м. Трускавці не приймалось, а орендарем належним чином не виконувався договір оренди від 25.10.2013 № 36, зокрема існувала заборгованість зі сплати орендної плати, а також вищезазначена нежитлова будівля є пам`яткою архітектури місцевого значення (пам`ятка архітектури 1920 року, (колишній пансіонат Вавель), проведені позивачем ремонтно-будівельні роботи за липень-серпень 2014 року не погоджувались з Відділом охорони культурної спадщини Львівської ОДА, що суперечить вимогам ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Приймаючи рішення від 21.10.2014 № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році», відповідачем-2 порушено вимоги ст. ст. 7, 10, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», ст. 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Крім того, прокурор вказує на рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 у справі № 914/2975/16, що набрало законної сили 15.12.2020, за позовом заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Трускавецької міської ради, за участю третіх осіб: Приватного підприємства "Гарантбуд-2012", Управління комунальної власності Трускавецької міської ради, Відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської облдержадміністрації про визнання незаконним і скасування рішення Трускавецької міської ради від 21.10.2014 № 756, яким позов задоволено повністю, зокрема, визнано незаконним та скасовано вищезазначене рішення Трускавецької міської ради.

Позиція відповідача-1.

Відповідач-1 у своїх письмових поясненнях заперечив позовні вимоги, підтримавши заперечення прокурора, вказавши на вищенаведене рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 у справі № 914/2975/16, що набрало законної сили 15.12.2021.

Позиція відповідача-2.

Відповідач-2 заперечуючи позовні вимоги, зазначив про те, що позивачем, як орендарем, тривалий час не виконувались зобов`язання згідно з договором оренди, на час подачі позову позивач не був орендарем спірного приміщення, спірна будівля включена до переліку будівель та споруд, заборонених до приватизації, відсутнє подання органу приватизації про включення спірної будівлі до переліку об`єктів, що підлягають приватизації способом викупу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч. 4 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Нормою ст.172 ЦК України встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Згідно приписів ч.ч.1, 3, 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону; матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Територіальна громада як власник об`єктів права комунальної власності делегує відповідній раді повноваження щодо здійснення права власності від її імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Приписами п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зокрема визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності.

Як встановлено судом, 27 вересня 2012 Трускавецькою міською радою прийнято рішення № 375 «Про затвердження програми приватизації майна територіальної громади міста Трускавця на 2012-2015 роки», яким затверджено Програму приватизації майна територіальної громади м. Трускавця на 2012-2015 роки згідно з додатком та затверджено перелік обєктів майна територіальної громади м. Трускавця, що підлягають приватизації у 2012 році згідно з додатком № 2.

Згідно п. 7 Програми, приватизація комунального майна здійснюється у способи, визначені Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" з урахуванням особливостей їх застосування - викуп, продаж за конкурсом, продаж на аукціоні. Об`єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих комунальних підприємств та структурних підрозділів, окреме індивідуально визначене майно в т.ч. нерухоме, об`єкти незавершеного будівництва (п.8 Програми). Відповідно до п. 9 Програми, покупцями об`єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону України "Про приватизацію державного майна".

25 жовтня 2013 року між Управлінням комунальної власності Трускавецької міської ради та Приватним підприємством «Гарантбуд-2012» укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунального майна міста Трускавця № 36, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлову трьохповерхову будівлю з підвалом площею 660,5 м. кв., що розміщена за адресою: м. Трускавець, провулок Тихий, 1.

Згідно з п.10.1 договору, договір укладено на 2 роки 11 місяців, і він діє з 25 жовтня 2013 року по 25 вересня 2016 року.

21 жовтня 2014 року Трускавецькою міською радою прийнято рішення № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році», яким міська рада вирішила доповнити перелік об`єктів майна територіальної громади міста Трускавця, що підлягають приватизації у 2014 році, в пункті 3 додатку № 1 якого визначено, що до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році, входить нежитлова будівля по пров. Тихому,1 у місті Трускавці площею 660,5 кв.м, а також визначено спосіб приватизації: шляхом викупу орендарем - ПП «Гарантбуд-2012».

Рішенням Трускавецької міської ради від 21 жовтня 2014 № 756 визначено умови приватизації ПП «Гарантбуд-2012» зазначеної будівлі, а саме: приймати участь в належному утриманні будівлі, інженерних мереж і підїзних доріг до приватизованої будівлі; цілодобово надавати доступ до загальнобудинкових інженерних мереж у випадках профілактичних та ремонтних робіт; заборонено розміщення складів будівельних матеріалів та засобів побутової хімії; не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки у власність укласти охоронний договір з відповідним органом культурної спадщини; заборонено передавати пам`ятку у володіння, користування чи управління іншій особі без відповідного погодження органу охорони культурної спадщини.

Варто зазначити, що відповідно до ст. 289 ГК України орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. Водночас, як вбачається із матеріалів справи, положення договору оренди нерухомого майна, що належить до комунального майна міста Трускавця від 25.10.2013 № 36 не передбачають права позивача на викуп об`єкта оренди у разі включення такого до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Також, суд зазначає, що згідно додатку № 3 до рішення Трускавецької міської ради від 27.09.2012 № 375 до переліку будівель та споруд, заборонених до приватизації на 2012-2015 роки включену спірну будівлю за адресою: провулок Тихий, 1 у місті Трускавці. Зміни до цього рішення не вносились.

17.11.2016 Заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом, заявленим в інтересах держави до Трускавецької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Трускавецької міської ради від 21 жовтня 2014 року № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.02.2017 у справі № 914/2975/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2017, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.07.2017 рішення Господарського суду Львівської області від 07.02.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.03.2017 у справі № 914/2975/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 у справі № 914/2975/16, позов Заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області до Трускавецької міської ради, за участю третіх осіб: Приватного підприємства "Гарантбуд-2012", Управління комунальної власності Трускавецької міської ради, Відділу охорони культурної спадщини та культурних цінностей Львівської облдержадміністрації, про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування задоволено повністю. Вказаним судовим рішенням, визнано незаконним та скасовано рішення Трускавецької міської ради від 21.10.2014 № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році», яким вирішено доповнити перелік об`єктів майна територіальної громади міста Трускавця, що підлягають приватизації у 2014 році, пунктом 3 додатку № 1, згідно з яким до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році, входить нежитлова будівля у провулку Тихому, 1 у місті Трускавці площею 660,5 кв.м., а також визначено спосіб приватизації: шляхом викупу ПП «Гарантбуд-2012».

Приймаючи рішення у справі № 914/2975/16, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт прийняття Трускавецькою міською радою 21.10.2014 рішення № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році» щодо комунального майна - нежитлової будівлі площею 660,5 м.кв. по провулку Тихому, 1, у м. Трускавець з порушенням ст. ст. 7, 10, 18-2 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та ст. ст. 18, 26 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме з підстав відсутності в заяві ПП «Гарантбуд-2012» запропонованих умов купівлі та експлуатації об`єкта, без обґрунтування доцільності відчуження, та пропозицій щодо способу його відчуження, в тому числі щодо викупу, а не продажу на аукціоні чи продажу за конкурсом, без публікації в інформаційному бюлетені та місцевій пресі, інших друкованих виданнях переліку об`єктів, що підлягають приватизації, без підтвердження здійсненого поліпшення орендованого майна орендарем у відсотках до вартості майна і без дозволу орендодавця на такі поліпшення, без одержання дозволу орендодавця та відділу охорони культурної спадщини і культурних цінностей Львівської обласної державної адміністрації та без укладення майбутнім власником з відповідним органом охорони культурної спадщини попереднього договору про укладення в майбутньому охоронного договору на пам`ятку.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Суд зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставинами справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є юридичні факти, що призвели до виникнення спірного правовідношення, настання відповідальності або інших наслідків, тобто такі факти, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Як наголосив Верховний Суд у постанові від 13.08.2019 року у справі № 910/11164/16 преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правило про преюдицію спрямоване не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиційного встановлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У господарській справі № 914/2975/16 судом було досліджено та встановлено, що рішення Трускавецької міської ради від 21.10.2014 № 756 «Про доповнення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації у 2014 році» щодо комунального майна, - нежитлової будівлі площею 660, 5 кв.м. по провулку Тихому, 1, у місті Трускавець прийняте з порушенням Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» та Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог у даній справі слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 231, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 20 квітня 2021 року.

Суддя П.Т. Манюк