ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. Справа№ 910/4645/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача: Пушкарь О.М. (самопредставництво);

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Сабадин А.В. (ордер серії №867982 від 07.04.2021);

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Базальт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021

у справі № 910/4645/20 (суддя Баранов Д.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

до 1. Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ".

2. Приватного підприємства "Базальт"

третя особа. яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 2 - ОСОБА_1

про стягнення 554 858,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/4645/20 провадження у справі в частині позовних вимог в розмірі 100 000,00грн до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» - закрито. Стягнуто з Приватного підприємства «Базальт» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» суму страхового відшкодування в розмірі 454858грн 57коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 822грн 93 коп. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 499 грн. 94 коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- до позивача у зв`язку із виплатою ним суми страхового відшкодування в розмірі 554 858,57грн перейшло право вимоги до страховика винної у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» щодо відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування з урахуванням встановленого полісом №АМ8400159 ліміту відповідальності за майнову шкоду в розмірі 100 000грн;

- відповідно до страхового полісу №АМ/8400159 відповідальність Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» обмежена встановленим лімітом за майнову шкоду в розмірі 100 000,00грн, а відтак різниця непокритої відповідачем 1 суми страхового відшкодування в розмірі 454 858,57грн перейшла до відповідача 2, якому належить на праві приватної власності автобус «Богдан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з рішенням, відповідач 2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 по справі №910/4645/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Приватному акціонерному товариству «Акціонерна страхова компанія «Омега» у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач 2 зазначає про те, що:

- у даній справі є недоведеними обставини щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з Приватним Підприємством «Базальт»;

- ні позивачем, ні відповідачем 1, ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача 2, не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з Приватним Підприємством «Базальт», оскільки останній у трудових відносинах не перебував і такі докази відсутні;

- є недоведеними обставини перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із ПП «Базальт» та виконання ним трудових обов`язків на автобусному маршруті №507, керуючи транспортним засобом «Богдан», р/н НОМЕР_1 .

До апеляційної скарги відповідачем 2 додано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи, в якому відповідач 2 просить призначити по справі автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.І., суддів Буравльова С.І., Андрієнка В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Базальт» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021, справу №910/4645/20 призначено до розгляду на 07.04.2021.

В судове засідання апеляційного господарського суду 07.04.2021 не з`явився відповідач 1 та третя особа.

Враховуючи те, що відповідач 1 та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка відповідача 1 та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, колегія суддів ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача 1 та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 2 судовою колегією встановлено.

08.06.2018 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега", як страховиком, та Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська ТЕЦ", як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №012-07-0625-30, за яким застраховано автомобіль "Toyota Land Cruiser Prado", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

12.04.2019 у м. Києві на просп. Голосіївському, 87 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" (відповідач 1) згідно полісу №АМ8400159, автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Porsche Cayenne", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль "Toyota Land Cruiser Prado", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.05.2019 у справі №752/8603/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно висновку експертного дослідження №69 від 08.05.2019, складеного на замовлення позивача суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 639422,88грн, а вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням фізичного зносу становить 500158, 28грн.

Із наявної в матеріалах справи ремонтної калькуляції № к-69 від 08.05.2019, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 склала 639422, 88грн.

Фактичні витрати на ремонт автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 склали 554858,57грн., що підтверджується рахунком-фактурою ТОВ "Автосаміт Біла Церква" № від 25.04.2019 та платіжними дорученнями ТОВ "Преміорі" №179 від 06.05.2019, №187 від 07.05.2019, №202 від 08.05.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підставі страхового акту №7-15300 від 08.07.2019 та розрахунку суми страхового відшкодування сплатив на користь вигодонабувача страхове відшкодування в розмірі 554858, 57грн, що підтверджується платіжним дорученням №47 від 03.01.2020.

Звертаючись з позовом в його обґрунтування позивач зазначає про те, що внаслідок виплати позивачем потерпілій, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, особі суми страхового відшкодування за шкоду, спричинену автобусом "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до нього перейшло право вимоги до осіб відповідальних за збитки, а саме до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" в межах суми 100000,00грн (враховуючи встановлений ліміт відповідальності за полісом № АМ8400159) та в розмірі 454858,57грн до Приватного підприємства "Базальт", оскільки останнє є власником автобуса "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтями 512, 514 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу, в тому числі і калькуляція є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що до позивача у зв`язку із виплатою ним суми страхового відшкодування в розмірі 554858,57грн, що підтверджується платіжним дорученням № 47 від 03.01.2020, перейшло право вимоги в розмірі 100000,00грн до страховика винної у спричиненні ДТП особи - Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" щодо відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування з урахуванням встановленого полісом № АМ8400159 ліміту відповідальності за майнову шкоду.

Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, відповідно до страхового полісу № АМ/8400159 відповідальність Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.ЕС.АЙ" обмежена встановленими лімітом за майнову шкоду в розмірі 100000,00грн, а відтак різниця непокритої відповідачем-1 суми страхового відшкодування в розмірі 454 858,57грн перейшла до відповідача-2, якому і належить на праві приватної власності автобус "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16.10.2020 відповідачем 1 до суду подано докази сплати суми страхового відшкодування в розмірі 100000,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученням та не заперечується сторонами.

З огляду на відшкодування відповідачем-1 шкоди в розмірі 100 000грн, позивачем уточнено позовні вимоги в цій частині, а відтак судом обґрунтовано розглянуто позовні вимоги із врахування поданої позивачем заяви та сплати відповідачем-1 вказаних коштів.

Відповідач-2 в апеляційній скарзі зазначає про те, що станом на 12.04.2019 на час настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб автобус "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував у користуванні у фізичної особи - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 16.03.2019, яка чинна до 16.04.2019, а тому заявлена сума страхового відшкодування в розмірі 454 858,57грн повинна стягуватися з вказаної особи у зв`язку з тим, що саме ОСОБА_1 було спричинено таку шкоду.

Судом було досліджено надану відповідачем-2 довіреність від 16.03.2019, якою Приватне підприємство "Базальт" в особі керівника М.М. Ірклієнка уповноважило ОСОБА_1 управляти, користуватися та розпоряджатися належним Приватному підприємству "Базальт" на праві власності транспортний засіб - автобус "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається: особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Частиною 1 ст. 245 ЦК України передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Довіреності, посвідчені посадовими особами, зазначеними в ч. 3 ст. 245 ЦК України прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про нотаріат" до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються, зокрема, довіреності осіб, які проживають у населених пунктах, де немає нотаріусів, посвідчені уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреності на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування та розпорядження транспортними засобами.

Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріуса, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами (абз. 4 ч. 3 ст. 245 ЦК України).

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено обов`язку нотаріального посвідчення довіреності юридичної особи на право користування і розпорядження транспортним засобом.

Водночас, місцевим господарським судом встановлено, що третя особа, ОСОБА_1 у засіданнях 23.09.2020 та 18.11.2020 під технічну фіксацію надав свої пояснення по суті вказаного спору та зазначив, що станом на 12.04.2019 він - ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Приватним підприємством "Базальт" та відповідно здійснював пасажирські перевезення за маршрутом № 507 - "Залізничний вокзал "Південний" - Національний музей народної архітектури та побуту України.

Також ОСОБА_1 зазначив, що 12.04.2019 (станом на дату ДТП) також здійснював пасажирські перевезення по вказаному вище маршруту на замовлення відповідача-2 та повідомив суд про деталі здійснення ним маршрутних перевезень, в частині виконання встановлених відповідачем-2 планів і порядку нарахування заробітної плати.

При тому третя особа повідомила, що трудова книжка із відповідним записом про місце роботи знаходиться у відповідача-2 та не була йому належним чином повернута при звільненні.

Про існування наданої відповідачем-2 довіреності від 16.03.2019 ОСОБА_1 взагалі не було відомо, а транспортний засіб - автобус "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ніколи ним не використовувався у власних цілях як це вбачається із довіреності відповідача-2.

Крім того, на підтвердження факту перебування третьої особи у трудових відносинах станом на 12.04.2019 з відповідачем-2 позивачем до матеріалів справи надано копію протоколу серії БД №196072 про адміністративне правопорушення, який складено 12.04.2019 на ОСОБА_1 та в якому зазначено, що місце роботи останнього - водій маршрутного таксі 507 автобуса "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Приватному підприємству "Базальт".

Крім того позивачем до матеріалів справи надано копію пояснень ОСОБА_1 від 12.04.2019, які були відібрані рядовим поліції НПУ щодо спричиненого 12.04.2019 ДТП, в яких зазначено, що ОСОБА_1 працює у Приватному підприємстві "Базальт".

З метою повного та об`єктивного розгляду справи для належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів та перевірки наданих третьої особою пояснень місцевим господарським судом витребувано у Голосіївського районного суду м. Києва матеріали справи №752/8603/19 (провадження № 3/752/3944/19) про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 та витребувано у Департаменту транспортної інфраструктури КМР (КМДА) інформацію щодо здійснення Приватним підприємством "Базальт" перевезень на території м. Києва, із зазначенням відповідних маршрутів та транспортних засобів станом на 12.04.2019.

Із наданих до суду копій матеріалів справи № 752/8603/19 (провадження № 3/752/3944/19) Голосіївського районного суду м. Києва про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 судом встановлено достовірність та допустимість наданих позивачем доказів, а саме: протоколу серії БД № 196072 про адміністративне правопорушення від 12.04.2019 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.04.2019, які належним чином підтверджують фактичне перебування третьої особи у трудових відносинах з відповідачем-2.

Крім того, із наданих Департаментом транспортної інфраструктури КМР (КМДА) пояснень судом також встановлено достовірність обставин, на які посилалась третя особа в засіданнях при дачі суду пояснень, а саме що відповідачем-2 на підставі договорів про організацію перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування станом на 12.04.2019 здійснювалося обслуговування автобусного маршруту маршрутним таксі № 507 - Зал. вокзал "Південний" - Національний музей народної архітектури та побуту України, на якому і сталася описана вище ДТП, за участю транспортних автобуса "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , автомобіля "Toyota Land Cruiser Prado", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля "Porsche Cayenne", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:

а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),

б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

З урахуванням наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 фактично перебував станом на 12.04.2019 у трудових відносинах з Приватним підприємством "Базальт", оскільки ОСОБА_1 здійснювалися відповідні дії в частині виконання трудових обов`язків та відповідно здійснювалися пасажирські перевезення на транспортному засобі відповідача-2 по маршруту № 507, який обслуговується саме вказаним підприємством, а тому у відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України різниця суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 454858,57грн підлягає сплаті відповідачем-2 на користь позивача, а відтак позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню, про що обґрунтовано зазначає місцевий господарський суд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі №426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

З огляду на встановлене вище та пояснень представників сторін, судом надано правомірну оцінку наданій відповідачем 2 довіреності від 16.03.2019, про яку третій особі, за її поясненнями, взагалі не було відомо, та обґрунтовано зазначено, що остання є одностороннім правочином, тому виникають сумніви щодо фактичної її видачі третій особі 16.03.2019 та з метою, яку в ній закріплено, а саме безкоштовне користування ОСОБА_1 транспортним засобом - автобусом "Богдан", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , враховуючи й те, що факт використання вказаного транспортного засобу у власних цілях, як і факт отримання такої довіренності ОСОБА_1 заперечувався.

Оскільки після звернення позивача до суду з даним позовом, відповідачем-1 було сплачено кошти в розмірі 100 000грн, у зв`язку з чим предмет позову в цій частині припинив своє існування, місцевим господарським обґрунтованого закрито провадження у справі в частині позовних вимог 100 000грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, адже, в даній частині відсутній предмет спору.

В задоволенні клопотання відповідача 2 про призначення автотоварознавчої експертизи, в якому відповідач 2 просить призначити по справі автотоварознавчу експертизу відмовлено, у зв`язку з його необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи відмовити.

2. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Базальт" залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 у справі №910/4645/20 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/4645/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено, відповідно до вимог ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.04.2021

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко