номер провадження справи 33/111/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2021 Справа № 908/2961/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2961/20

за позовом: Державної екологічної інспекції Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10)

до відповідача: Комунального підприємства "Водоканал" (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61)

про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища

За участю представників сторін:

від позивача: Сеньків І.М., Витяг з ЄДР

від відповідача: Руденко Д.В., довіреність № 23 від 31.12.2020; Мануйлова В.Б., довіреність № 29 від 21.01.2021

від позивача: державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області): Ніколаєнко С.В., посвідчення АБ № 020052 від 01.03.2021

СУТЬ СПОРУ:

17.11.2020 у Господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 3978/12 від 09.11.2020) Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до Комунального підприємства "Водоканал" про стягнення 1204903,05 грн. шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2961/20 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.11.2020 у справі № 908/2961/20 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До суду 30.11.2020 від позивача надійшли документи на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.12.2020 суддею Мірошниченко М.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2961/20 за правилами загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 33/111/20. Підготовче засідання призначено на 22.12.2020.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.12.2020 підготовче засідання відкладено на 25.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 клопотання (вих. № 110-06/2-34 від 20.01.2021) про здійснення процесуального правонаступництва задоволено. Здійснено у справі № 908/2961/20 процесуальне правонаступництво, замінено позивача у справі - Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 72А, ідентифікаційний код юридичної особи 38025388) його правонаступником - Державною екологічною інспекцією Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 43877338), з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 03.03.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 23.02.2021.

У судовому засіданні 23.02.2021 оголошувалась перерва до 02.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 клопотання Комунального підприємства "Водоканал" про призначення судової інженерно-екологічної експертизи у справі № 908/2961/20 залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 02.03.2021 підготовче провадження у справі закрите. Справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні 30.03.2021.

У судовому засіданні 30.03.2021 оголошувалась перерва до 12.04.2021.

У судове засідання 12.04.2021 з`явилися представники сторін.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 12.04.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані таким. На підставі наказу Інспекції від 20.02.2020 № 88 старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області 20.02.2020 здійснено виїзд для обстеження земельної ділянки, яка розташована поблизу опитної станції м. Запоріжжя з правої сторони від траси Харків - Сімферополь (Мелітополь - Запоріжжя) неподалік відвалів мулових осадів очисних споруд № 1 (мулові ставки ЦОС - 1 КП «Водоканал») в частині тверджень, викладених у телефонограмі гр. ОСОБА_1 від 20.02.2020 № 17. Під час візуального обстеження земельної ділянки зафіксовано витікання (перелив) рідини з характерним запахом на зелену зону з оглядового колодязя КП «Водоканал». Обстеження території здійснено у присутності начальника управління з виробництва КП «Водоканал» Шаркова К.М., начальника групи охорони навколишнього середовища КП «Водоканал» Мануйлової В.Б., начальника ЦОС -1 КП «Водоканал» Леткемана О.В. О 16.22 год. на місце обстеження прибули представники КП «Водоканал» для проведення ремонтних робіт. Позивачем було проведено відбір проб вмісту забруднюючих речовин в грунтах. Відібрано 2 проби грунту, що зафіксовано в акті відбору проб грунтів від 20.02.2020 № 2-20. Протоколом № 2-20 від 26.02.2020 встановлено наднормативний вміст забруднюючих речовин, що є порушенням ст.ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. 96 ЗК України. 27.02.2020 позивачем КП «Водоканал» направлено лист про вжиття заходів для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки. 24.03.2020 КП «Водоканал» листом від 16.03.2020 проінформував про вжиті заходи для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки. Відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства розмір шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства КП «Водоканал», складає 1204903,05 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

21.12.2020 до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно з яким відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що у порушення ч. 1 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» наказ Державної екологічної інспекції у Запорізькій області № 88 від 20.02.2020 не містить найменування суб`єкта господарювання щодо якого здійснюється захід державного нагляду (контролю). Відповідно до журналу реєстрації перевірок № 3 КП «Водоканал» запис про здійснення 20.02.2020 позивачем заходів державного нагляду (контролю) відсутній. Копія відповідного посвідчення (направлення) відповідачу не надавалась. Отже, 20.02.2020 позивачем самостійно без надання документів відповідачу проведено обстеження земельної ділянки. Оскільки перевірка проводилась за зверненням фізичної особи, то мало бути наявне погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), яке відповідачу не пред`являлось. У порушення ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» акт перевірки, акт обстеження, акт відбору проб та протокол вимірювань не надходили на адресу відповідача, вперше вказану документацію відповідачем досліджено після надходження позовної заяви. 20.02.2020 представники відповідача прибули близько 15.50 год. На даний час представники позивача вже перебували на місці обстеження, які службові посвідчення, направлення на перевірку або наказ на обстеження території не надали. Вказані представники повідомили, що обстеження та відбір проб були здійснені, тобто до приїзду представників відповідача. З зазначених підстав, представники відповідача відмовилися підписати акт відбору проб. На пропозицію відповідача провести спільне обстеження, відбір проб та проведення замірів представники позивача відмовилися. Внаслідок цього відповідачем було проведено самостійне обстеження, про що складений акт від 20.02.2020. Протягом 30 хвилин відповідачем були вжиті відповідні заходи з припинення витоку стічних вод з каналізаційного колодязя. Витік стічних вод з колодязю стався через потрапляння побутових відходів у каналізаційну мережу. Було виявлено значне засмічення та забруднення грунтів ділянки безхазяйними відходами, про що в акті позивача не зазначено. Крім того, площу земельної ділянки, покритої стічними водами внаслідок їх витоку, визначити за зовнішніми ознаками неможливо. Оскільки земельна ділянка, по якій стікали стічні води має складну конфігурацію, провести інструментальні виміри площі та обсягу забруднення лише за допомогою держповіреної рулетки не є можливим. Відповідачем 18.12.2020 був укладений договір щодо надання послуг з виготовлення топографо-геодезичного плану в масштабі 1:500 земельної ділянки, про якій проходить частина каналізаційного колектору відповідача від мулових ставків центральних очисних споруд № 1 до каналізаційної насосної станції № 43. За відсутності карти-схеми, що є додатком до акту відбору проб, неможливо перевірити дотримання вимог щодо відбору, місця та схеми розташування точок відбору. В акті відбору проб у порушення п. 3.7 ДСТУ 4287:2004 відсутня інформація щодо реєстрації горизонтальних та вертикальних координат точок відбору проб та прив`язка до об`єктів картографічної основи та ідентифікації на місцевості в системі географічних координат. Колодязь, з якого стався витік, розташований на відстані 52 м від траси Харків-Сімферополь, а в акті відбору зазначено, що проба № 2 відібрана на земельній ділянці в 10 м від проби № 1 на відстані 100 м від траси Харків-Сімферополь. У стічній воді, що стікала по схилу, концентрації хлоридів та нітратів нижче, ніж виявлені у концентрації у грунтах. На ділянку, по якій стікали стічні води, мають вплив сторонні фактори, такі як речовини, що використовувались на автомобільній дорозі, забруднення безхазяйними відходами, що мали негативний вплив на хімічний склад грунтів. Вважає, що нанесення шкоди земельній ділянці спричинено забрудненням та засміченням її побутовими відходами різного морфологічного складу, до яких відповідач не має жодного відношення.

25.01.2021від відповідача надійшло письмове пояснення.

22.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив. Спростовує твердження відповідача про порушення Інспекцією вимог щодо порядку проведення планових або позапланових заходів державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства суб`єктами господарювання, посилаючись на відсутність погодження центрального органу виконавчої влади та акту перевірки за результатами проведеного заходу є помилковим, оскільки Інспекцією проводилось обстеження, а не перевірка. Відбір проб здійснювався у присутності представників відповідача, які прибули на місце аварії для ліквідації, але від підпису в акті відмовились. Жодних пропозицій про повторне, спільне обстеження від представників не надходило, оскільки обстеження території 20.02.2020 проводилось за їх присутності і заперечень, зауважень та пропозицій з їх боку не надходило. Твердження відповідача про те, що матеріали проведення обстеження були досліджені останнім після надходження позовної заяви, є хибним, оскільки під час розгляду адміністративної справи у відношенні відповідальної особи КП «Водоканал», представника відповідача було ознайомлено з матеріалами зазначеного обстеження. Наявність побутових відходів на обстежуваній території не стосується спору, оскільки позивач виїхав для перевірки фактів, викладених у телефонограмі ОСОБА_1 від 20.02.2020 відносно прориву відстійників. Горизонтальні та вертикальні координати точок відбору проб чи точок зразків застосовуються при дослідженні смітників чи інших потенційно забруднених ділянок. Відбір проб було проведено з метою виявлення хімічних властивостей стічних вод, а не морфологічного вмісту відходів. Стосовно проведення експертизи лабораторією відповідача, позивач вважає це недопустимим доказом, оскільки відповідач є зацікавленою особою.

02.03.2021 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив та 25.03.2021 письмове пояснення.

У судовому засіданні 12.04.2021 надав усні пояснення державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області): Ніколаєнко С.В., який пояснив, що був присутній при обстеженні земельної ділянки 20.02.2020 та здійснював відбір проб земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом в.о. начальника Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 20.02.2020 № 88 направлено чотирьох представників для проведення обстеження земельної ділянки та відбору проб в Космічному районі, з метою перевірки тверджень, викладених у телефонограмі гр. ОСОБА_1 від 20.02.2020 № 17, стосовно прориву відстійників, розташованих в Космічному районі біля опитної станції.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області складений акт № б/н від 20.02.2020 обстеження. Відповідно до акту, на підставі звернення гр. ОСОБА_1 від 20.02.2020 № 17 (телефонограма) об 15 год. 10 хв. здійснено виїзд для обстеження земельної ділянки, яка розташована поблизу опитної станції м. Запоріжжя з правої сторони від траси Харьков - Сімферополь неподалік відвалів мулових осадів очисних споруд № 1 (мулові ставки ЦОС -1 КП «Водоканал») в частині тверджень, викладених у телефонограмі.

В акті зазначено, що під час візуального обстеження земельної ділянки зафіксовано витікання (перелив) рідини з характерним запахом на зелену зону з оглядового колодязю КП «Водоканал». Обстеження території здійснено у присутності начальника управління з виробництва КП «Водоканал» Шаркова К.М. , начальника групи охорони навколишнього середовища КП «Водоканал» Мануйлової В.Б., начальника ЦОС-1 КП «Водоканал» Леткемана О.В. О 16 год. 22 хв. прибули представники КП «Водоканал» для проведення ремонтних робіт. Відділом інструментально-лабораторного контролю Інспекції було проведено відбір проб вмісту забруднюючих речовин в грунтах. Відібрано 2 проби грунту, що зафіксовано в акті відбору проб грунтів від 20.02.2020 № 2-20. Проби відібрано на земельній ділянці (згідно план-схеми) загальною площею 2040 м2 (30 м х 68 м), заміри проводились держповіреною вимірювальною рулеткою Р50 «S-line» № 77 (свідоцтво про повірку № 12-0668-19, чинне до 04.03.2020).

Акт обстеження від 20.02.2020 підписаний чотирма представниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області.

В акті відбору проб грунтів від 20.02.2020 № 2-20, складеним головним спеціалістом-держінспектором з ОНПС у Запорізькій області відділу Ніколаєнко С.В., старшим державним інспектором з ОНПС у Запорізькій області Дармороз Н.В., зазначено, що з метою здійснення державного контролю дотримання вимог природоохоронного законодавства України на виконання наказу ДЕІ у Запорізькій області від 20.02.2020 № 88, підстава: телефонограма гр. ОСОБА_1 від 20.02.2020 № 17, виконано відбір 2 проб грунтів на території поблизу опитної станції м. Запоріжжя (витікання (перелив) рідини з характерним запахом на зелену зону з оглядового колодязю КП «Водоканал») поблизу мулових майданчиків ЦОС-1 вздовж траси Харків - Сімферополь. Засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) та допоміжне обладнання, що застосовувались при відборі: лопата за ГОСТом 19596-87 (дійсний до 01.01.2021), рулетка вимірювальна Р50 «S-line» зав. № 77 свідоцтво про повірку № 12-0668-19, чинне до 04.03.2020.

Акт підписаний двома представниками Державної екологічної інспекції у Запорізькій області та зазначено, що представники КП «Водоканал» від підпису відмовились.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області (відділ інструментально-лабораторного контролю) складений протокол № 2-20 від 26.02.2020 вимірювань показників складу та властивостей грунтів. У протоколі зазначено, що проба грунту № 1 відібрана на земельній ділянці навколо витікання (перелив) рідини з оглядового колодязю КП «Водоканал» на зелену зону (площа обстеженої земельної ділянки 2040 м2), проба грунту № 2 (фонова) відібрана на земельній ділянці в 10 м від проби № 1, на відстані 100 м від траси Харків - Сімферополь, вздовж дачних ділянок (площа обстеженої земельної ділянки - точкова). Відповідно до протоколу встановлений наднормативний вміст забруднюючих речовин у пробах грунтів.

Листом від 27.02.2020 вих. № 785/02 Державна екологічна інспекція у Запорізькій області, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час обстеження земельної ділянки поблизу Дослідної станції м. Запоріжжя 20.02.2020, зобов`язувала КП «Водоканал» вжити заходи для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки, яка розташована поблизу опитної станції м. Запоріжжя з правої сторони від траси Харків - Сімферополь неподалік відвалів мулових осадів очисних споруд № 1 (мулові ставки ЦОС-1 КП «Водоканал»); розробити, погодити та здійснити комплекс організаційних, технічних заходів, спрямованих з метою недопущення використання земельних ресурсів з порушенням вимог природоохоронного законодавства.

Листом від 16.03.2021 № 1953/20/063 КП «Водоканал» повідомило Державну екологічну інспекція у Запорізькій області щодо вжиття заходів для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки, яка розташована поблизу Дослідної станції м. Запоріжжя з правої сторони від автомобільної траси, неподалік відвалів мулових осадів очисних споруд № 1 (мулові майданчики ЦОС-1). А саме: витік стічних вод з каналізаційного колодязя припинено протягом 30 хвилин після прибуття спеціалістів КП «Водоканал». Протягом години колектор було прочищено та відновлено його пропускну спроможність. Вжиті заходи для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки, що розташована навколо місця витоку. Крім того, розроблено та затверджено план організаційно-технічних заходів щодо запобігання аварійних ситуацій на каналізаційній мережі від мулових майданчиків ЦОС-1 до КНС-43, який доданий до вказаного листа.

Листом від 26.02.2020 № 750/02 Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, що вручений представнику КП «Водоканал» 02.03.2020, Інспекція повідомляла про визначення та забезпечення прибуття відповідальної особи КП «Водоканал» (або особисто генерального директора) 11.03.2020 о 09 год. 30 хв. до приміщення Державної екологічної інспекції у Запорізькій області за вказаною адресою.

11.03.2020 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області складений протокол про адміністративне правопорушення № 010839, яким зафіксовано порушення майстром мулових ставків ЦОС-1 КП «Водоканал» Крупій С.Г. ст. 96 ЗК України, ст.ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель». У протоколі зазначено, що 20.02.2020 внаслідок витікання (переливу) рідини на зелену зону з оглядового колодязю КП «Водоканал» на земельну ділянку поблизу опитної станції м. Запоріжжя, встановлено забруднення земельної ділянки, тобто не вжито заходів для запобігання негативного впливу об`єкту поводження з відходами на грунти. Унаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода, яка буде розрахована. Протокол представником КП «Водоканал» Крупій С.Г. без зауважень та заперечень, викладені пояснення: «згоден, порушення усунено». Екземпляр протоколу вручений останньому під підпис.

13.03.2020 Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення за № 000279/01/02, відповідно до якої визнано Крупія С.Г. - майстра мулових ставків ЦОС-1 КП «Водоканал» винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 КУпроАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн. Копія постанови отримана Крупієм С.Г. 13.03.2020, штраф у розмірі 1020,00 грн. сплачений 13.03.2020.

Позивачем виставлено відповідачу претензію вих. № 3112/12 від 21.08.2020, якою запропоновано відшкодувати заподіяну державі шкоду, заподіяну державі у розмірі 1204903,05,00 грн. за вказаними реквізитами. До претензії долучений розрахунок розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці, яка розташована поблизу опитної станції м. Запоріжжя з правої сторони від траси Харків - Сімферополь (Мелітополь - Запоріжжя) неподалік відвалів мулових осадів очисних споруд № 1 (мулові ставки ЦОС-1 КП «Водоканал»).

Відповідач претензію відхилив у відповіді від 25.09.2020 № 5808/20/063.

Причиною виникнення спору у дійсній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав стягнення 1204903,05 грн. шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Вирішуючи спір по суті суд враховує таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (ст. 16 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, належить, зокрема контроль за додержанням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами вимог законодавства України про охорону земель.

Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, визначено, що Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, згідно з пп. 8, 9 п. 4 даного Положення, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, яке було чинним на момент виникнення спірних відносин, Інспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України.

Як вбачається зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020 № 802 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції", постановлено: 1. Утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 1; 2. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 2; Установлено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Згідно з відповідними переліками (додатки 1 та 2 до вказаної постанови) утворюється Державна екологічна інспекція Південного округу (Запорізька та Херсонська області), ліквідується Державна екологічна інспекція у Запорізькій області.

Наказом голови Державної екологічної інспекції України від 15.12.2020 № 481 визначено забезпечити можливість здійснення покладених на Державну екологічну інспекцію Південного округу (Запорізька та Херсонська області) функцій і повноважень, визначених Положенням про Державну екологічну інспекцію Південного округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 19.10.2020 № 378; Державній екологічній інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) забезпечити здійснення покладених на неї функцій і повноважень на відповідних територіях відповідно до Положення; Державній екологічній інспекції у Запорізькій області припинити здійснення функцій і повноважень, визначених Положенням про Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище, як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. (ч. 6 ст. 7 вказаного Закону).

Із матеріалів справи слідує, що посадовими особами позивача на підставі звернення громадянина було здійснено виїзд для обстеження земельної ділянки, про що складений відповідний акт обстеження від 20.02.2020.

Відтак, позивачем проводилось обстеження земельної ділянки, а не перевірка, як стверджував відповідач.

Статтею 38 (ч.ч. 1, 3) даного Закону передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно з приписами ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 167 ЗК України господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється. Нормативи гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин у ґрунтах, а також перелік цих речовин затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про охорону земель» господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Відповідно до пункту "б" статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Згідно статті 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

За приписами ст. 46 Закону України "Про охорону земель" при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються, зокрема, виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними.

Статтею 56 вказаного Закону визначено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Частиною 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення: псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

20.02.2020 представниками позивача було здійснено відбір проб грунтів, про що складений відповідний акт № 2-20. Згідно акту відбір проб грунтів проведено відповідно до вимог: 1.1 ДСТУ ІSО 10381-1:2004 Якість грунту. Відбір проб. Частина 1. Настанови щодо програм відбирання проб; 1.2. ДСТУ ІSО 10381-2:2004 Якість грунту. Відбір проб. Частина 2. Настанови з методів відбирання проб; 1.3. ДСТУ ІSО 10381-3:2004 Якість грунту. Відбір проб. Частина 1. Настанови з безпеки; 1.4. ДСТУ 4287:2004 Якість грунту. Відібрання проб. В акті зазначено про відмову представників відповідача у підписі даного акту.

Відповідач заперечив той факт, що проби відбиралися у присутності його представників, представники позивача, за його твердженням, не надали своїх службових посвідчень. Представники позивача запропонували підписати акт відбору проб, однак відповідач відмовився у зв`язку з тим, що проби відбиралися за його відсутності.

Присутній у судовому засіданні 12.04.2021 державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) Ніколаєнко С.В. пояснив, що був присутній при обстеженні земельної ділянки 20.02.2020 та здійснював відбір проб земельної ділянки. Обстеження та відбір здійснювалися у присутності представників відповідача.

Суд враховує, що в акті № 2-20 у графі «зауваження щодо стану проб і записів» відсутні будь-які записи відповідача. Тобто відповідач, якому був запропонований акт для підпису, що підтверджено самим відповідачем, у разі наявності будь-яких зауважень, мав право та не був позбавлений можливості викласти свої зауваження (будь-які) в акті відбору проб грунтів від 20.02.2020. Однак таке їм зроблено не було. Також у матеріалах справи відсутнє будь-яке листування з боку відповідача, адресоване позивачу, стосовно повторного проведення обстеження земельної ділянки, повторного відбору проб грунтів, проведення обстеження позивачем з порушенням законодавства тощо. Зокрема у листі від 11.03.2020 вих. № 1822/20/063, адресованого позивачу, відповідач повідомив про витік з каналізаційного колодязя, про що йому повідомили саме фахівці Інспекції, та протягом 30 хвилин після прибуття спеціалістів КП «Водоканал» витік стічних вод з каналізаційного колодязя було припинено. Свої заперечення щодо проведеного позивачем обстеження відповідач виклав лише у відповіді на претензію щодо відшкодування шкоди. Складений відповідачем акт від 20.02.2020 обстеження каналізаційного колектора та прилеглої до нього території уздовж траси Запоріжжя - Мелітополь, від КНС № 43 (Дослідна станція) до мулових майданчиків ЦОС-1 у районі садових ділянок судом до уваги не приймається, оскільки складений одноособово відповідачем, який є зацікавленою особою. Даний акт позивачу безпосередньо після його складення позивачу не направлявся.

Стосовно посилань відповідача на п. 9.3 ДСТУ ІSО 10381-1:2004 Якість грунту. Відбір проб. Частина 1. Настанови щодо програм відбирання проб, то горизонтальні та вертикальні точки відбору проб чи точки відбору зразків застосовуються при дослідженні покинутих промислових ділянок, смітників чи інших потенційно забруднених ділянок.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997 № 171 затверджено Методику визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (надалі - Методика).

Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання та фізичними особами, через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, допущеного внаслідок дії чи бездіяльності і поширюється на всі землі України незалежно від їх категорії та форм власності (п. 1.2).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.3, 3.4, 4.1 Методики землі вважаються забрудненими, якщо в їх складі виявлені негативні кількісні або якісні зміни, що сталися в результаті господарської діяльності чи впливу інших чинників. При цьому зміни можуть бути зумовлені не тільки появою в зоні аерації нових шкодочинних речовин, яких раніше не було, а і збільшенням вмісту речовин, що перевищує їх гранично допустиму концентрацію, які характерні для складу незабрудненого ґрунту або у порівнянні з даними агрохімічного паспорта (для земель сільськогосподарського призначення). Факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель. Визначення обсягу забруднення земельних ресурсів у кожному випадку є самостійним завданням через різноманітність геоморфологічних, геологічних та гідрологічних умов. За наявності інформації про кількість (об`єм, маса) забруднюючої речовини, яка проникла у певний шар землі, визначаються площа, глибина просочування. Розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

Згідно з п. 4.6 Методики розмір шкоди від забруднення земель визначається за формулою (1): Р Ш = А ґ Г ОЗ ґ П Д ґ КЗ ґ К Н ґ КЕГ, де

Рш - розмір шкоди від забруднення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків забруднення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала забруднення (засмічення), грн./кв.м.;

Пд - площа забрудненої земельної ділянки, м2;

Кз - коефіцієнт забруднення земельної ділянки, що характеризує кількість забруднюючої речовини в об`ємі забрудненої землі залежно від глибини просочування;

Кн - коефіцієнт небезпечності забруднюючої речовини, значення якого визначається за додатком 1;

Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Відповідно до п. 8.4.2 Методики, якщо вміст забруднюючої речовини встановлювався за результатами інструментально-лабораторного контролю, Кз визначається за формулою 4 Методики: Кз = ( Сзр х Гп ) / ( Тзш х Іп х Кроз ), (4), де:

Сзр - концентрація (масова частка) забруднюючої речовини за результатами інструментально-лабораторного контролю, мг/кг;

Гп - товща земельного шару (глибина), на яку зафіксовано просочування забруднюючої речовини, м;

Тзш - товща земельного шару, що є розмірною одиницею для розрахунку витрат на ліквідацію забруднення залежно від глибини просочування і дорівнює 0,2 м;

Іп - індекс поправки до витрат на ліквідацію забруднення залежно від глибини просочування забруднюючої речовини (додаток 3);

Кроз - розрахунковий коефіцієнт, що дорівнює 1000000 мг/кг.

Загальний розмір відшкодування при одночасному забрудненні земельної ділянки декількома забруднюючими речовинами (але одним суб`єктом господарювання чи фізичною особою) визначається за формулою (5) (п. 4.11 Методики):

Р ш.заг = Р ш.макс + 0.5 х (Рші + Рш2 + Ршп), (5), де:

Р ш.заг - загальний розмір шкоди від забруднення земельної ділянки декількома забруднюючими речовинами, грн;

Р ш.макс - максимальний з усіх розрахованих окремо для кожної забруднюючої речовини розмірів шкоди від забруднення земельної ділянки, грн;

Рш1, Рш2 та Ршп - розраховані розміри шкоди від забруднення земельної ділянки іншими забруднюючими речовинами, грн.

В акті обстеження від 20.02.2020 зазначено, що заміри проводились держповіреною вимірювальною рулеткою Р50 «S-line» № 77 (свідоцтво про повірку № 12-0668-19, чинне до 04.03.2020).

Відповідач вважає, що позивачем неправильно визначена площа забрудненої земельної ділянки.

Суд не приймає до уваги укладені відповідачем з: ПП «Сервіор» договір № 05 від 18.12.2020 про надання послуг: ДК 021:2-3 - Комплексні інженерні послуги (надання послуг з виготовлення топографо-геодезичного плану в масштабі 1:500 земельної ділянки, про які проходить частина каналізаційного колектору КП «Водоканал» від мулових ставків центральних очисних споруд № 1 (Запорізька обл., смт. Балабине, вул. Депутатська, 73) до каналізаційної насосної станції № 43 (м. Запоріжжя, вул. Дослідна станція, 1б); з ПрАТ «УкрНДІОГаз» договір № 1581/20 від 18.12.2020 про надання послуг: ДК 021:2015-9071000-7 екологічний менеджмент (дослідження складу грунтів та стічних вод), оскільки обстеження земельної ділянки та відібрання проб грунтів проводилось 20.02.2020, а договори укладені 18.12.2020, тобто стічні води, зокрема мали вже інші склад та хімічні властивості (інший вміст забруднюючих речовин).

Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (підрозділ, який проводить вимірювання - відділ інструментально-лабораторного контролю) наказом Державної екологічної інспекції України від 26.03.2019 № 111 уповноважений на проведення вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології під час контролю стану навколишнього природного середовища. Термін уповноваження встановлений з 26.03.2019 по 25.06.2020.

Відтак, протокол вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 26.02.2020 № 2-20 складений уповноваженим на те відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Запорізькій області.

Згідно з п. 4.7 Методики, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала забруднення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Позивачем при визначенні розміру шкоди використана довідка Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 14.08.2020 № 8-8-0.18-3713/2-20.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Підстави відповідальності за заподіяння шкоди, у тому числі пов`язаної з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, передбачені статтею 1166 ЦК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною є будь-яка поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав або інтересів іншої особи, внаслідок якої завдано шкоду, б) наявність шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових або немайнових благ, що охороняються законом, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, г) вина заподіювача шкоди. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. При цьому, необхідно виходити з презумпції вини правопорушника, тобто позивач не повинен доводити наявність вини відповідача, навпаки, відповідач повинен довести, що збитки завдано не з його вини.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутності вини у заподіянні шкоди.

Зокрема суд враховує, що відповідач повідомив позивача про вжиття заходів для ліквідації шкідливого впливу на стан земельної ділянки (витік стічних вод з каналізаційного колодязя був припинений працівниками КП «Водоканал»). У протоколі № 010839 від 11.03.2020 представником КП «Водоканал» майстром мулових ставків ЦОС-1 Крупієм С.Г. було зазначено про згоду з виявленим порушенням. Постанова про накладення адміністративного стягнення від 13.03.2020 № 00279/01/02 не оскаржувала, накладений штраф був сплачений. Суд зазначає, що листом від 26.02.2020 № 750/02 позивач для надання відповідних пояснень викликав 11.03.2020 особисто керівника КП «Водоканал» або пропонував визначити та забезпечити прибуття відповідальної особи. Таким чином, майстр мулових ставків ЦОС-1 КП «Водоканал» Крупій С.Г. був уповноваженою особою відповідача для надання пояснень з питань забруднення земельних ресурсів.

Також відповідачем не оскаржувались дії позивача по складанню акту обстеження від 20.02.2020, акту відбору проб грунтів від 20.02.2020 № 2-20, протоколу вимірювань показників складу та властивостей грунтів від 26.02.2020 № 2-20, так само як і не велося відповідне листування, про що зазначалося вище. Також відповідачем не заперечувався факт витоку стічних вод з його каналізаційного колодязя.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведено факт порушення відповідачем природоохоронного законодавства, заподіяння відповідачем шкоди, її розмір, причинно-наслідковий зв`язок між ними. Суд враховує, що вина відповідача у вчиненні правопорушення доведена та підтверджується наявними у справі доказами у сукупності.

Перерахування шкоди у розмірі 1204903,05 грн. відповідач суду не надав.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

Позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 18073,55 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал " (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, код ЄДРПОУ 03327 (один мільйон двісті чотири тисячі дев`ятсот три) грн. 05 коп. шкоди, спричиненої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства (платіжні реквізити для зарахування шкоди: отримувач: УК у Ком. р-ні м. Зап./Комунар. рахунок (IBAN) № UA0008005 у Казначействі України (ЕАП), МФО 899998, код за , код бюджетної класифікації 24062100, Стягувач: Державна екологічна інспекція Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10, ідентифікаційний код юридичної особи 43877338).

Стягнути з Комунального підприємства "Водоканал " (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, ) на користь Державної екологічної інспекції Південного округу (73003, м. Херсон, пров. Козацький, буд. 10, ) 18073 (вісімнадцять тисяч сімдесят три) грн. 55 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 20 квітня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко