УХВАЛА

19 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 873/17/21

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року

у справі № 873/17/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "СПОРТИВНА ІНДУСТРІЯ УКРАЇНИ" від 30.09.2020

у справі №29-08/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІТНЕС ТРЕЙДІНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп"

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "СПОРТИВНА ІНДУСТРІЯ УКРАЇНИ" від 30.09.2020 у справі №29-08/20, залишено без задоволення.

До Верховного Суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп" (надіслана 08.04.2021 року, що підтверджується конвертом Укрпошта Стандарт) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу апеляційної інстанції; скасувати рішення від 30.09.2020 року Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Спортивна Індустрія України" у справі №29-08/20; звільнити від сплати судового збору.

Згідно з частиною першою та другою статті 24 Господарського процесуального кодексу України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою і третьою цієї статті. Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

За змістом частини другої статті 253 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції. Аналогічна норма міститься в частині другій статті 25 зазначеного кодексу.

Таким чином, Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди розглядають як суди першої інстанції.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, Верховним Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги об`єктом оскарження є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі №873/17/21 про відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення змісту підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" приводить до висновку, що законодавцем визначено необхідність сплати судового збору за подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Близький за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 29.05.2018 у справі № 915/955/15.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року встановлено у розмірі 2 270 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 у справі №873/17/21, скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Проте, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Водночас, у прохальній частині апеляційної скарги, скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тяжким майновим становищем.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Однак, суд зазначає, що скаржником до апеляційної скарги не додано будь-яких документів, які могли б свідчити про наявність підстав звільнення від сплати судового збору.

Крім того за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам.

Оцінивши доводи, наведені в обґрунтування наявності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки скаржником не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Проте, скаржником, всупереч вказаним вимогам, не додано до апеляційної скарги докази надсилання копії скарги іншій стороні.

Згідно з частиною 2 статті 260 ГПК України у разі якщо апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 3 статті 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 року у справі № 873/17/21 -залишити без руху.

2.Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ресторія груп" строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 270 грн. і надати Суду відповідні докази здійснення такої оплати; надати докази надіслання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "ФІТНЕС ТРЕЙДІНГ" .

3.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Огороднік К.М.