ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року м. ОдесаСправа № 923/862/20

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

при секретарі судового засідання А.В. Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: І.О. Карасьов

від відповідача: Ж.О. Дімова

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 22.01.2021 (суддя Павленко Н.А., повний текст складено 25.01.2021)

у справі № 923/862/20

за позовом: Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України

до відповідача: Акціонерного товариства «Херсонобленерго»

про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Південна державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до Акціонерного товариства «Херсонобленерго» про скасування рішення комісії Голопристанської РЕМ від 19.09.2019, оформленого протоколом №141 з розгляду акту про порушення №132003 від 19.08.2019.

Позов обґрунтовано твердженням про неправильне визначення показника тривалості роботи обладнання протягом доби та застосування його відповідачем при здійсненні розрахунку вартості необлікованої електричної енергії. У відповідності до п. 8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 та враховуючи, що в договорах про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №37495067 від 28.12.2018 та закупівлю електричної енергії №496-а від 11.02.2019 відсутнє визначення тривалості роботи обладнання протягом доби, то при розрахунку вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення №132003 від 19.08.2019, відповідачем мав застосовуватись показник тривалості роботи обладнання споживача (tдоб) - 8 годин, а не 24 години. В результаті означених обставин, на думку позивача, відповідач невірно визначив обсяг та вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 99 212,23грн.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.01.2021 позов задоволено, скасовано рішення комісії Голопристанського РЕМ від 19.09.2019, оформлене протоколом №141 з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №132003 від 19.08.2019.

Рішення суду мотивоване тим, що рішення комісії Голопристанського РЕМ від 19.09.2019, оформлене протоколом №141 з розгляду акта про порушення №132003 від 19.08.2019, не відповідає положенням пункту п.8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії та є таким, що прийнято на підставі невірних вихідних даних, оскільки комісія відповідача повинна була провести розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, застосувавши показник тривалості роботи обладнання, що вказаний у додатку №5 до договору про постачання електроенергії №496 від 01.08.2002 у редакції додаткової угоди від 05.12.2009, який дорівнює 8 годинам, а не 24 годинам, як було застосовано відповідачем. Враховуючи викладене суд, з посиланням на практику Верховного Суду, дійшов висновку про те, що розрахунок вартості недоврахованої електроенергії на підставі некоректних вихідних даних є безумовною підставою для визнання рішення енергопостачальника незаконним, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги. Разом з тим, стосовно доводів відповідача про застосування частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України щодо преюдиційності обставин правомірності здійсненого розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на суму 99 212,23грн., встановленої рішенням Господарського суду Херсонської області у справі №923/896/19, судом зазначено про те, що у мотивувальній частині вказаного судового рішення не надавалася оцінка правомірності застосування відповідачем при розрахунку вартості необлікованої енергії такого показника, як тривалість роботи обладнання протягом доби, а надавалася оцінка факту правильності розрахунку, виходячи з тих розрахункових величин, які вказані відповідачем, а також не досліджувалася обґрунтованість застосування саме таких розрахункових величин у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, пункту 8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Також суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є належним способом захисту прав та інтересів позивача, посилаючись на аналогічну правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 904/3918/18.

Не погодившись з рішенням суду, Акціонерне товариство «Херсонобленерго» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просило рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Скаржник вважає помилковим висновок суду про скасування в повному обсязі рішення комісії Голопристанського РЕМ від 19.09.2019, оформлене протоколом № 141 з розгляду акта про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії № 132003 від 19.08.2019, посилаючись на практику Верховного Суду, відповідно до якої нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії є не оперативно-господарською санкцією, а платою за поставлену електричну енергію, і за таких умов суд може скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення як в повному обсязі (в разі, коли відсутній факт порушення), так і частково (в частині неправильного обрахунку). При цьому апелянтом зазначено про те, що за умови доведеності вчинення позивачем порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії, скасування в повному обсязі рішення комісії з розгляду акту про порушення, яким позивачу донараховано вартість необлікованої електричної енергії, суперечить частині першій статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», згідно із якою учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які передбачають відповідальність за вчинені правопорушення, а саме сплату споживачем вартості необлікованої електричної енергії.

Також скаржником вказано про неналежний спосіб захисту, який обраний позивачем при зверненні з даним позовом до суду, та наголошено на тому, що посилання суду на постанову Верховного Суду від 11.07.2019 у справі № 904/3918/18 є некоректним з огляду на відмінність правового регулювання. На переконання апелянта, рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом, не є актом у розумінні статті 20 Господарського кодексу України, оскільки відсутня сукупність обставин, яка є необхідною при зверненні з позовом про оскарження акту ненормативного характеру.

Окрім того, скаржник не погодився із незастосуванням місцевим господарським судом преюдиційності обставин, встановленої Господарським судом Херсонської області у рішенні від 21.01.2020 у справі №923/896/19, залишеного без змін апеляційною та касаційною інстанціями. Вказаним судовим рішенням, що набрало законної сили і яке постановлено у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, вже встановлено правомірність здійсненого відповідачем розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на суму 99212,23грн., проте суд першої інстанції вдався до оцінки і тлумачення змісту остаточного судового рішення, що не співвідноситься із практикою Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на рішення Господарського суду Херсонської області від 22.01.2021 у справі № 923/862/20; встановлено позивачу строк до 05.03.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу; роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 05.03.2021 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2021 розгляд справи призначено на 06.04.2021.

У відзивах на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач не погодився з твердженнями скаржника щодо преюдиційності факту правомірності здійсненого розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на суму 99 212,23грн., встановленої рішенням Господарського суду Херсонської області у справі №923/896/19, оскільки у даній справі та у справі №923/896/19 підстави позову є різними, правова оцінка розрахунку вартості необлікованої електричної енергії у справі №923/896/19 не надавалась. Крім того, позивачем зазначено про належний спосіб захисту його порушеного права, який ним обрано при зверненні з даним позовом до суду. Позивачем також наголошено на тому, що на підставі невірних вихідних даних в оспорюваному рішенні комісії містяться невірні розрахунки, що відповідно до абзацу восьмого пункту 8.2.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії є підставою для перегляду оператором системи прийнятого ним рішення протягом одного року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Інформацію про наявність помилки в розрахунках скаржник отримав ще у червні 2020 року разом із касаційною скаргою позивача у справі №923/896/19, але не вчинив дій щодо перегляду власного рішення. Наразі встановлений Правилами річний строк сплив, а, отже, можливість прийняття справедливого рішення самим скаржником відсутня. При цьому, позивач зазначив про неможливість зміни рішення комісії судом.

29.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України адвоката Карасьова Іллі Олексійовича про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 06.04.2021 о 12 год 00 хв, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку.

29.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Акціонерного товариства «Херсонобленерго» Дімової Жанни Омелянівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку.

Розглянувши вказані клопотання 06.04.2021 (враховуючи перебування головуючого судді Л.В. Поліщук у відпустці 29.03.2021 на підставі наказу в.о. голови суду від 29.03.2021р. №67-в та тимчасову непрацездатність судді С.В. Таран з 29.03.2021 по 05.04.2021 включно), колегією суддів Південного апеляційно-господарського суду ухвалою від 06.04.2021 клопотання представника Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України адвоката Карасьова Іллі Олексійовича та клопотання представника Акціонерного товариства «Херсонобленерго» Дімової Жанни Омелянівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено та постановлено провести судове засідання 06.04.2021 о 12 год 00 хв у справі №923/862/20 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні 06.04.2021 оголошено перерву до 12.04.2021 о 10:30.

В судовому засіданні 06.04.2021 представниками сторін заявлено усні клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, які ухвалою суду від 06.04.2021 задоволено, постановлено провести судове засідання 12.04.2021 о 10:30 год. у справі №923/862/20 у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Судове засідання 12.04.2021 проводилось в режимі відеоконференції.

Заслухавши представників учасників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

01.08.2002 між ВАТ «ЕК «Херсонобленерго» (відповідно до пункту 1.1. Статуту на даний час АТ «Херсонобленерго»), як постачальником, та позивачем, як споживачем, укладено договір №496 про постачання електричної енергії.

05.12.2009 між сторонами підписано додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії №496 від 01.08.2002 (а.с.136), відповідно до додатку №1 якої сторони узгодили викласти договір про постачання електричної енергії №496 у новій редакції.

Вказаною додатковою угодою від 05.12.2009 викладено додаток №5 до договору про постачання електроенергії №496 від 01.08.2002 у новій редакції (а.с.148).

Відповідно до додатку №5 до договору про постачання електроенергії №496 від 01.08.2002 «Перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії» до об`єктів позивача належать, зокрема, адм.корпус., лабораторія, м.Гола Пристань, вул.Червоноармійська,71, з режимом роботи 8 годин.

19.08.2019 АТ «Херсонобленерго» здійснена перевірка дотримання Південною державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України правил користування електричною енергією (за участю в.о.директора Дослідної станції Лимаря В.А.), за результатами якої складено акт від 19.08.2019 про порушення №132003, в якому зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: адміністративний корпус, лабораторія, м.Гола Пристань, вул. Чорноморська, 71, порушив п.п.8 п.5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, яке виявилося у відсутності пломби ПАТ ХОЕ № 37938654, встановленої на дверцятах щитової (а.с.26-29).

Акт від споживача підписаний Лимарем В.А. без зауважень, один примірник акту вручено представнику позивача із роз`ясненням права внести зауваження та заперечення до акту; в акті зазначено що засідання комісії з розгляду складеного акту про порушення відбудеться 19.09.2019 об 14.00год. за адресою:м.Гола пристань, вул. 1 Травня, б.263.

На підставі акту про порушення від 19.08.2019 комісією Голопристанського РЕМ по розгляду акту про порушення прийняте рішення, оформлене протоколом №141 від 19.09.2019р.

Відповідно до витягу з протоколу №141 від 19.09.2019 засідання комісії Голопристанського РЕМ по розгляду акта про порушення ПРРЕЕ №132003 від 19.08.2019 (а.с. 24) комісією встановлено, що споживачем порушено підпункт 2 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ: пошкодження або відсутність пломб з відбитками тавр оператора системи чи інших заінтересованих сторін, установлених на засобах (вузлах) вимірювальної техніки (крім пломб, установлених на кріпленнях кожуха лічильника електричної енергії). Розрахунок по даному виду порушення комісією було вирішено провести згідно пунктом 8.4.10 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 за період з 19.02.2019 (дата, що передує даті складання акту 6 міс.) по 19.08.2019 (дата складання акту) із застосуванням наступних показників: потужності 25 кВт, тривалості роботи обладнання 24 год. на добу, коефіцієнту використання 0,6, добового споживання 360 кВт/год. на добу.

Відповідачу було донараховано вартість не облікованої електричної енергії на суму 99212,23грн.

02.10.2019 АТ «Херсонобленерго» надіслало позивачу повідомлення №46/08-050161 про розгляд акту про порушення ПРРЕЕ з додатками: випискою з протоколу засідання комісії Голопристанського РЕМ та розрахунком по акту №132003 від 19.08.2019 (а.с.22).

Предметом позову у даній справі є скасування рішення комісії Голопристанської РЕМ від 19.09.2019, оформленого протоколом №141 з розгляду акту про порушення №132003 від 19.08.2019, про нарахування позивачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Підставою позову позивачем визначено порушення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, а саме, застосування невірного показника тривалості роботи обладнання протягом доби.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до частин 6, 7 статті 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (надалі ПРРЕЕ або Постанова №312, або Правила).

Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Спір про порушення позивачем правил ПРРЕЕ був предметом розгляду у справі №923/896/19, в межах розгляду якої Господарським судом Херсонської області у рішенні від 21.01.2020, залишеним без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій, встановлено, що відповідачем при перевірці встановлено факт відсутності пломби на дверцятах щитової, установленої у місці, указаному в акті про пломбування, а тому такі дії позивача є порушенням підпункту 8 пункту 5.5.5. та підпункту 2 пункту 8.4.2. Правил, за яким споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування, а тому застосування пункту 8.4.10. Правил для донарахування вартості електроенергії є правомірним.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищеназваним судовим рішенням встановлено факт відсутності пломби та порушення позивачем ПРРЕЕ (підпункту 8 пункт 5.5.5. та підпункту 2 пункту 8.4.2.).

За змістом пункту 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно із пунктом 8.4.8. ПРРЕЕ кількість днів, протягом яких споживання електроенергії здійснювалося з порушенням вимог цих ПРРЕЕ, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного обліку кількості днів, протягом яких споживання електроенергії здійснювалося з порушенням вимог цих ПРРЕЕ), зокрема, у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 (у частині пошкодження засобів вимірювальної техніки та/або пломб) або у підпункті 4 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ - з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

Згідно з пунктом 8.4.10. ПРРЕЕ у разі виявлення у непобутового споживача порушень, які зазначено у підпунктах 1-5 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ величина розрахункового добового обсягу споживання електроенергії протягом робочого часу (Wдоб, кВт х год) розраховується за формулою:

W доб = Р х t доб х Кв, де Р - потужність (кВт), визначена як дозволена потужність для даної точки обліку, згідно з умовами договору; tдоб - тривалість роботи обладнання протягом доби (год.), згідно з умовами договору; Кв - коефіцієнт використання струмоприймачів.

При цьому, відповідно до п.8.4.10 ПРРЕЕ тривалість роботи обладнання протягом доби визначається на підставі договору з оператором системи (год). У разі відсутності в договорі даних про тривалість роботи обладнання споживача tдоб приймається рівним 8 год.

Відповідно до додатку №5 до договору про постачання електроенергії №496 від 01.08.2002 (а.с.148) у редакції додаткової угоди від 05.12.2009 «Перелік об`єктів споживача та точок обліку активної електроенергії» до об`єктів позивача належить, зокрема, адмін. корпус, лабораторія, м.Гола Пристань, вул.Червоноармійська,71, з режимом роботи 8 годин.

Згідно з п.п. 2.1.4., 2.1.6 ПРРЕЕ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин), договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії

З матеріалів справи вбачається, що відповідач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №496 від 01.08.2002 (в редакції додаткової угоди від 05.12.2009), про що свідчить заява-приєднання №37495067 долучена до матеріалів справи (а.с.19).

Пунктом 2 Постанови № 312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п.4 Постанови №312 у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) потрібно укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Таким чином, договори про надання послуг із розподілу електричної енергії укладаються, зокрема, на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії щодо індивідуальних характеристик об`єкта, потужності, класу надійності, ідентифікаційних кодів, тощо.

Наведене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 24.11.2020 по справі №923/887/19.

Як зазначалося вище, на підставі акту про порушення №132003 від 19.08.2019 комісією відповідача вирішено провести розрахунок по даному виду порушення згідно з пунктом 8.4.10 ПРРЕЕ, за період з 19.02.2019 по 19.08.2019, виходячи з наступних показників: потужності 25кВт, тривалості роботи обладнання 24год. протягом доби, коефіцієнту використання 0,6, добового споживання 360кВт/год.

Визначена відповідачем вартість необлікованої електричної енергії за актом про порушення №132003 від 19.08.2019 склала 99 212,23грн.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм права при вирішенні спору, колегія суддів апеляційної інстанції враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №910/17955/17, відповідно до якої ані нарахування вартості недоврахованої електричної енергії, ані рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, не є оперативно-господарською санкцією, оскільки фактично такий захід є одностороннім визначенням однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони, що не відповідає суті статей 235 237 Господарського кодексу України; нарахування за недовраховану електроенергію є платою за поставлену електричну енергію.

Аналогічна позиція Верховного Суду викладена і у постановах від 27.02.2020 у справі № 905/141/19, від 19.08.2020 у справі №923/896/19.

Відповідно до пункту 8.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії, саме рішення комісії, оформлене протоколом, є документом, в якому зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії і на підставі якого споживачу надається розрахунковий документ для оплати необлікованої електричної енергії.

Апеляційним господарським судом досліджено здійснений відповідачем розрахунок і встановлено, що при розрахунку обсягу і вартості недооблікованої енергії відповідачем взято показник тривалості роботи обладнання 24год. протягом доби, тоді як у відповідності до пункту 8.4.10 ПРРЕЕ на підставі акту про порушення №132003 від 19.08.2019 комісія відповідача повинна була провести розрахунок вартості необлікованої електричної енергії, застосувавши показник тривалості роботи обладнання, вказаний у додатку №5 до договору про постачання електроенергії №496 від 01.08.2002 у редакції додаткової угоди від 05.12.2009, який дорівнює 8 годинам, а не 24 годинам, як застосовано відповідачем.

Отже, відповідачем невірно взято вихідні дані, на підставі яких здійснено нарахування обсягу та вартості недоврахованої електроенергії, а саме, показник тривалості роботи обладнання, в результаті чого невірно визначено обсяг та вартість необлікованої електричної енергії.

Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи встановлений в межах розгляду справи № 923/896/19 факт відсутності пломби на дверцятах щитової, що є порушенням підпункту 8 пункту 5.5.5. та підпункту 2 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ та необхідності застосування у зв`язку з цим пункту 8.4.10. ПРРЕЕ для донарахування вартості електроенергії; застосування відповідачем при здійсненні розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії невірного показника тривалості роботи обладнання (а саме, 24 години замість 8 годин); правову позицію, відповідно до якої нарахування обсягу та вартості необлікованої електричної енергії є не оперативно-господарською санкцією, а платою за поставлену електричну енергію, то нарахування відповідачем необлікованої електричної енергії в сумі 99212,23грн. є безпідставним та підлягає перерахунку.

Апеляційна інстанція, здійснивши перерахунок вартості необлікованої електричної енергії, виходячи із показника тривалості роботи обладнання 8 годин, вважає за необхідне виправити відповідні помилки в розрахунку відповідача, зазначивши вартість необлікованої електричної енергії за об`єктом позивача (адмін. корпус, лабораторія) у сумі 33 070,74 грн., а відтак, рішення комісії Голопристанської РЕМ від 19.09.2019, оформлене протоколом №141 з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №132003 від 19.08.2019, про нарахування позивачу в частині донарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 66 141,49 грн. слід скасувати.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Доводи скаржника про неналежний спосіб захисту, який обраний позивачем при зверненні з даним позовом до суду, з підстав того, що рішення комісії з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом, не є актом у розумінні статті 20 Господарського кодексу України, судовою колегією відхиляються з огляду на наступне.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.01.2020 у справі №910/17955/17 зазначила, що вимога про оскарження рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, має розглядатися судом як вимога про визнання недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України.

До того ж, спір про порушення позивачем правил ПРРЕЕ, як зазначено вище, був предметом розгляду у справі № 923/896/19, за результатами розгляду якої постановою Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №923/896/19 залишено без змін постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 та рішення Господарського суду Херсонської області від 21.01.2020. Під час розгляду справи №923/896/19 Верховним судом не встановлено того, що при пред`явленні Південною державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України позову про визнання недійсним та скасування рішення (протокол № 141 від 19.09.2019) комісії Голопристанської РЕМ АТ «Херсонобленерго» про застосування до першого фінансово-господарської санкції у вигляді стягнення вартості необлікованої електроенергії на загальну суму 99 212, 23 грн., позивачем вибрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Твердження скаржника про безпідставне незастосування місцевим господарським судом преюдиційності обставин, встановленої Господарським судом Херсонської області у рішенні від 21.01.2020 у справі №923/896/19, з посиланням на те, що вказаним судовим рішенням, що набрало законної сили і яке постановлено у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, вже встановлено правомірність здійсненого відповідачем розрахунку вартості необлікованої електричної енергії на суму 99212,23грн., є помилковими, враховуючи нижченаведене.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, за змістом частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України учасники господарського процесу звільненні від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляд іншої господарської, цивільної чи адміністративної справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Водночас, відповідно до частини сьомої статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді іншої справи.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 вказано, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

У постанові Верховного Суду від від 18.12.2019 № 761/29966/16-ц вказано, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17).

У мотивувальній частині рішення Господарського суду Херсонської області від 21.01.2020 по справі №923/896/19 судом не надавалася оцінка правомірності застосування відповідачем при розрахунку вартості необлікованої енергії за актом про порушення ПРРЕЕ від 19.08.2019 №132003 такого показника, як тривалість роботи обладнання протягом доби.

У справі №923/896/19 позивачем в якості підстав позову та скасування рішення комісії відповідача визначено саме незгоду з виявленим порушенням ПРРЕЕ та не встановлення відповідачем порушення стану та цілісності пломб та наклейок на самому лічильнику, а у даній справі №923/862/20 підставою позову Дослідною станцією визначено порушення розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії у зв`язку із застосуванням невірного показника тривалості роботи обладнання протягом доби.

З наведеного вбачається, що підстави позовних вимог у справі №923/896/19 та справі №923/862/20 є різними.

Окрім того, посилання Дослідної станції у касаційній скарзі на неправильне визначення значення тривалості роботи обладнання протягом доби при розрахунку недоврахованої електроенергії у постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №923/896/19 було визначено судом касаційної інстанції фактично новими підставами позову (пункт 45 наведеної постанови).

З урахуванням викладеного, вказане рішення суду у господарській справі №923/896/19 не може вважатись преюдиційним при розгляді даної справи в частині визначення правильності розрахунку розміру та вартості необлікованої електричної енергії за актом про порушення ПРРЕЕ №132003 від 19.08.2019.

Відповідно до положень статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 129 Господарського кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Херсонобленерго» задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 22.01.2021 у справі №923/862/20 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в слідуючій редакції:

«Позов Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України задовольнити частково.

Скасувати рішення комісії Голопристанської РЕМ від 19.09.2019, оформлене протоколом №141 з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії №132003 від 19.08.2019, про нарахування Південній державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України в частині донарахування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 66 141 (шістдесят шість тисяч сто сорок одній) грн. 49 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Херсонобленерго» на користь Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України 1 401 (одну тисячу чотириста одну) грн. 20 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.»

Стягнути з Південної державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту водних проблем і меліорації Національної Академії Аграрних Наук України на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго» 1 051 (одну тисячу п`ятдесят одну) грн. 00 коп. витрат за апеляційний перегляд справи.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідні накази із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.04.2021.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран