ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/426/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" (01015, м.Київ, вул. Цитадельна, буд. 7)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 13 815,41 грн

Історія справи.

1. Зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз".

19.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оплати за поставлений товар у сумі 11 664 грн, 3% річних у сумі 790,91 грн, інфляційні втрати у сумі 1 360,50 грн, а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного договору поставки №3806 від 02.07.2018 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021 відкрито провадження у справі №916/426/21, прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою запропоновано сторонам надати заяви по суті справи у строки, передбачені ГПК України.

Ухвала суду від 22.02.2021р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві електрону адресу представника. Надісланий судом електронний лист було отримано представником позивачем, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти (а.с.28).

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.20-22) та отримана останнім, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомлення із відміткою про вручення відправлення (а.с.29).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

22.03.2021р. до суду від Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав позов, просив суд розстрочити виконання рішення та зменшити розмір витрат на правову допомогу (а.с.30-32).

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

3. Позиція учасників справи.

3.1 Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" .

Відповідачем порушено прийняті на себе за договором поставки №3806 від 02.07.2018р. зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого за ФОП Потапенко Л.В. рахується заборгованість у сумі 11 664,00 грн, на яку було нараховано 3% річних та інфляційні втрати.

У жовтні 2018 року позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 11 664,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №3881 від 29.10.2018р.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом ФОП Потапенко Л.В. та відбитком печатки на вищевказаній накладній.

3.2 Доводи Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни

Фізична особа-підприємець Потапенко Людмила Василівна визнає заборгованість перед позивачем у розмірі 13 815,41 грн у повному обсязі, поряд з цим просить суд розстрочити виконання рішення суду, оскільки не має змоги виконати рішення суду одразу в повному обсязі.

Фізична особа-підприємець Потапенко Людмила Василівна просить суд встановити наступний графік виконання рішення суду: на 12 місяців рівними частинами по 1 151,28 грн. кожного місяця, починаючи з місяця ухвалення рішення, та 1 151,33 грн. в останній місяць платежу.

Відповідач зазначає, що складна фінансова ситуація склалася через недостатній дохід від підприємницької діяльності, зокрема, і у зв`язку із пандемією в країні та світі.

Однією із найскладніших обставин є наявність боргу та виконання зобов`язань за валютним кредитним договором №2634-08 ОФ Н від 03 червня 2005 року, укладеним між нею та ПАТ "УкрСиббанк" (новий кредитор ТОВ "Кей-Колект") на купівлю квартири. Дана квартира є єдиним житлом відповідача, в якій вона проживає зі своєю неповнолітньою дитиною.

На утриманні відповідача перебуває дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в Одеському національному університеті імені Мечникова на платній основі. Батько дитини є інвалідом, його пенсії не достатньо для покриття усіх витрат на дитину, аліменти сплачує в мінімальному розмірі.

4. Позиція суду.

4.1 Щодо суті спору.

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було визнано в повному обсязі заявлені позивачем позовні вимоги, про що зазначено у відзиві на позовну заяву, який був поданий до суду 22.03.2021.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" до Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни про стягнення заборгованості з оплати за поставлений товар у сумі 11 664 грн, 3% річних у сумі 790,91 грн, інфляційних витрат у сумі 1 360,50 грн

4.2 Щодо судового збору.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частинами 2, 3 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду по суті, суд доходить висновку про необхідність повернення з державного бюджету 50% сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" судового збору на суму 1 135 грн.

З урахуванням викладеного, враховуючи задоволення судом позовних вимог, а також повернення позивачу з державного бюджету України частини судового збору у сумі 1 135 грн, витрати по сплаті судового збору у іншій частині у сумі 1 135 грн (50 відсотків судового збору), згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

4.3. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Послуги. Загальні положення цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання правової допомоги, об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" надано суду договір про надання правової допомоги №02/11/20 від 02.11.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" та адвокатським бюро "Віктора Починка" (а.с.11), додаткову угоду №2 від 29.01.2021р.(а.с.12), рахунок на оплату №7 від 05.02.2021р. (а.с.13), акт надання послуг №7 від 05.02.2021р. від 05.02.2021р. (а.с.14), платіжне доручення про оплату за послуги №6594 від 05.02.2021р. (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" (клієнт) та адвокатським бюро "Віктора Починка" (бюро) укладено договір №02/11/20 про надання правової допомоги (а.с.11).

Відповідно до п. 1.1 договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заперечень, клопотань, претензій, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, Служби безпеки України, органах Державної фіскальної служби України (митних та податкових органах) та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України тощо з будь-яких питань.

Відповідно до п. 2.2. договору безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Починок Віктор Васильович.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється через один рік з дня його укладення. (п.5.1,5.2 договору).

Додатковою угодою №2 від 29.01.2021р. сторони погодили вартість та порядок оплати послуг (а.с.12).

Відповідно до п. 7.1 додаткової угоди правнича допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками.

На підтвердження факту надання правової допомоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" та адвокатським бюро "Віктора Починка" 05.02.2021р. підписано акт надання послуг (а.с.14), згідно якого сторони підтверджують виконання наступних робіт:

- ознайомлення з матеріалами справи, аналіз галузевого законодавства, аналіз судової практики у справах з аналогічними обставинами та розробка правової позиції щодо захисту у справі про стягнення заборгованості з ФОП Потапенко Л.В. по договору поставки №3806 від 02.07.2018р., вартість - 2000 грн;

- підготовка та подання до Господарського суду Одеської області позовної заяви, вартість - 2000 грн.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 05.02.2021р. адвокатським бюро "Віктора Починка" виставлено рахунок №7 на оплату послуг за надання правової допомоги на суму 4 000 грн (а.с.13), який було сплачено позивачем у повному обсязі 05.02.2021р., що підтверджується платіжним дорученням №6594 (а.с.15).

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту надання йому правничої допомоги та факту оплати послуг.

Водночас, суд враховує позицію Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни та вважає клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги частково обґрунтованим.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на загальні принципи справедливості та верховенства права, враховуючи незначну складність справи (стягнення за однією накладною за договором поставки), у зв`язку з чим витрати на ознайомлення з матеріалами справи, аналіз галузевого законодавства, аналіз судової практики у справах з аналогічними обставинами та розробку правової позиції щодо захисту у справі про стягнення заборгованості з ФОП Потапенко Л.В. окремо від витрат на підготовку позовної заяви, не можна визнати фактичними і неминучими, суд, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, вважає за необхідне обмежити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню з відповідача, до 2 000 грн.

4.4 Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Надання розстрочення виконання судового рішення є процесуальною дією суду, яка регламентована статтею 331 ГПК України та вчиняється судом за встановлення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо (п.п.1,3 ч.4 ст. 331 ГПК України).

Так, розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Суд оцінює надані заявником доказі у сукупності як такі, що підтверджують обставини тяжкого фінансового стану.

Як зазначає відповідач, однією із найскладніших обставин є наявність боргу та виконання зобов`язань за валютним кредитним договором №2634-08 ОФ Н від 03 червня 2005 року, укладеним між нею та ПАТ "УкрСиббанк" (новий кредитор ТОВ "Кей-Колект") на купівлю квартири. Дана квартира є єдиним житлом відповідача, в якій вона проживає зі своєю неповнолітньою дитиною. 26.01.2021р. новим кредитором було направлено вимогу про повну сплату боргу у розмірі 470 983,31 грн. На підтвердження зазначеного відповідач надав суду копію вимоги про усунення порушень основного зобов`язання (а.с.41).

Так, фізична особа-підприємець Потапенко Людмили Василівни була вимушена виставити на продаж квартиру з метою розрахунку з наявними боргами, однак поки безрезультатно.

У підтвердження важкого матеріального стану відповідач зазначає також те, що на його утриманні перебуває дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в Одеському національному університеті імені Мечникова на платній основі. У підтвердження зазначеного відповідач надав суду договір про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичної (юридичною) особою №061-1-533-2020 (а.с.39), платіжні доручення про сплату за навчання (а.с.40).

Суд також враховує позицію відповідача, спрямовану на визнання заборгованості перед позивачем та відсутність доказів, що свідчать про можливе ухилення від виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у справі №916/426/21.

На думку суду, надання розстрочки виконання судового рішення надасть боржнику можливість поступового погашення присуджених до стягнення сум без значного одноразового фінансового навантаження, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів частками із певним інтервалом у часі.

Поряд з цим, суд, вирішуючи питання щодо строку розстрочення виконання рішення, враховуючи баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, вважає за необхідне частково задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення суду від 22.04.2021р. у справі №916/426/21 в частині сплати стягнутої суми 16 950,41 грн. (сума заборгованості із нарахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 13 815, 41 грн, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1 135 грн, сума витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн) наступним чином:

- до 22.05.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.06.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.07.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.08.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.09.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.10.2021 - 2 825, 11 грн,

Керуючись ст.ст. 129,130,191,232,233,236-239,240-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Потапенко Людмили Василівни ( АДРЕСА_1 , ід.код. НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" (01015, м.Київ, вул. Цитадельна, буд. 7, ) основний борг у сумі 11 664 /одинадцять тисяч шістсот шістдесят чотири/ грн, 3% річних у сумі 790 /сімсот дев`яносто/ грн 91 коп., інфляційні втрати у сумі 1 360 /одна тисяча триста шістдесят/ грн 50 коп., судовий збір у сумі 1 135 /одна тисяча сто тридцять п`ять/ грн, витрати на правову допомогу у сумі 2 000 /дві тисячі/ грн.

3. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єврозіз" (01015, м.Київ, вул. Цитадельна, буд. 7, ) частину суми судового збору у розмірі 1 135 /одна тисяча сто тридцять п`ять/ грн, перераховану згідно платіжного доручення №6595 від 05.02.2021 на суму 2 270 грн, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

4. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.04.2021р. по справі №916/426/21 наступним чином:

- до 22.05.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.06.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.07.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.08.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.09.2021 - 2 825, 06 грн,

- до 22.10.2021 - 2 825, 11 грн,

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська