ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 рокуСправа № 912/4120/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/4120/20

за позовом: Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області, 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7, в інтересах держави в особі Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, 27013, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Центральна, 3

до: Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини", 25006, м. Кропивницький, вул. Набережна, 13

про визнання недійсним договору, звільнення та повернення нежитлового приміщення

Представники сторін:

від прокуратури - Іваніщева Т.І., посвідчення №058789 від 17.12.2020 року;

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області (далі - Прокурор) звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (далі - Тишківська сільська рада, позивач), яка містить вимоги до Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" (далі - ПрАТ "Ліки Кіровоградщини", відповідач) про наступне:

- визнати незаконним та скасувати п.5 рішення Тишківської сільської ради №689 від 12.12.2019 "Про надання згоди на оренду комунального майна та заключення договорів оренди на 2020 рік на території Тишківської сільської ради";

- зобов`язати ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" звільнити та повернути Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області приміщення (будівлі) площею 36 кв.м. розташоване по вул. Покровській, 45, с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, шляхом звільнення та підписання акту прийому-передачі.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що оскаржуване рішення суперечить ст. ст. 11, 17, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" і Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 N 786, Методиці оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 N 629, оскільки орендна плата визначена без проведення оцінки об`єкта оренди, у зв`язку з чим розмір орендної плати визначено неправильно.

Згідно ухвали суду від 11.01.2021 за поданим позовом відкрито провадження у справі № 912/4120/20 за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

В межах встановленого строку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги заперечено повністю з тих підстав, що: відповідач взяті не себе зобов`язання за договором виконує без жодних порушень; укладення договору відбулось у відповідності до рішенням Тишківської сільської ради від 12.12.2019, в якому визначено розмір орендної плати; проведення оцінки майна не є обов`язковим орендаря; акт приймання-передачі передбачає всі істотні умови договору оренди (а.с. 52-67). У відзиві відповідачем повідомлено, що рішення Тишківської сільської ради № 83 від 18.12.2020 ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" надано в оренду відповідне приміщення з визначенням розміру орендної плати.

Позивачем, згідно заяви від 04.02.2021, не підтримано позовні вимоги Прокурора повністю, з посиланням на прийняття Тишківською сільською радою рішення № 83 від 18.12.2020 про поновлення договору оренди (а.с. 76-79).

09.02.2021 розпочато підготовче засідання, в якому оголошено перерву до 23.02.2021.

19.02.2021 від Прокурора надійшла заява про зміну предмета позову, згідно якої позивач просить:

- визнати недійсним договір оренди нерухомого майна - частини нежитлового приміщення площею 36 кв.м, яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою вул. Покровська, 45 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, укладений 02.01.2020 між Приватним акціонерним товариством "Ліки Кіровоградщини" та Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Ліки Кіровоградщини" звільнити та повернути Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області приміщення площею 36 кв.м, розташоване в будівлі по вул. Покровській, 45, с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, шляхом звільнення та підписання акту прийому-передачі (а.с. 84-92).

23.02.2021 продовжено підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про прийняття заяви Прокурора про зміну предмета спору. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 16.03.2021, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи, з урахуванням зміни предмета спору.

15.03.2021 від позивача надійшла заява про не підтримання позовних вимог Прокурора (а.с. 108-110)

В підготовчому засіданні 16.03.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 08.04.2021.

17.03.2021 на адресу суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про заперечення позовних вимог повністю (а.с. 120-121). Аргументи заперечень аналогічні попереднім запереченням, відповідач вказує про відсутність з його боку порушень при укладенні оспорюваного договору оренди.

07.04.2021 на адресу суду надійшло клопотання Новоукраїнської окружної прокуратури про заміну учасника справи Новоукраїнської місцевої прокуратури на процесуального правонаступника - Новоукраїнську окружну прокуратуру.

Згідно ухвали суду від 08.04.2021 здійснено відповідну заміну.

08.04.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні Прокурором не заперечено проти врахування судом відзиву відповідача, який надійшов до суду 17.03.2021, та повідомлено про відсутність наміру подавати відповідь на відзив.

Позивач та відповідач участі своїх представника в засіданні суду не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

Між тим, 08.04.2021 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 08.04.2021 без участі представника відповідача.

Щодо відсутності представника позивача, суд враховує, що за правилами пункту 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Присутнім в судовому засідання Прокурором підтримано позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, повністю.

В силу приписів частини 5 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

З підстав викладеного та з огляду на підтримання Прокурором поданого позову, суд розглядає справу по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення Прокурора, врахувавши письмові пояснення позивача та аргументи заперечень відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

12.12.2019 на сесії Тишківської сільської ради прийнято рішення № 689, пунктом 5 якого надано в оренду на 2020 рік ЗАТ "Ліки Кіровоградщини" частину нежитлового приміщення Тишківської амбулаторії ЗПСМ загальною площею 36,00 кв.м., що знаходиться на балансі Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яке розташований по вул. Покровській, 45 с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область та затверджено розмір орендної плати 5 гривень за 1 кв.м площі приміщення на 1 рік (а.с. 28-29).

02.01.2020 між Тишківською сільською радою (Орендодавець) та ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № б/н (далі - Договір, а.с. 20-21), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в платне строкове користування кімнати (частини приміщення) для розміщення аптечного пункту №5 Центральної районної аптеки №21 ПрАТ "Ліки Кіровоградщини", загальною площею 36,00 кв.м, які розташовані на першому поверсі споруди за адресою: вул. Покровська. 45 с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області. Склад приміщення, яке передається в оренду, визначений в акті прийому-передачі.

Згідно Договору (пункт 1), об`єкт оренди, що є предметом цього Договору, переходить в користування Орендаря терміном на 1 рік, починаючи з дати підписання акта прийому-передачі. Договір зважається продовженим на такий самий термін і на тих же умовах, якщо жодна із його сторін не заявить про свій намір припинити дію цього Договору за один місяць до закінчення терміну його дії.

Після закінчення строку договору або припинення його дії з інших причин Орендар протягом десяти днів звільняє об`єкт оренди та передає його представникам Орендодавця на підставі акту приймання - передачі.

За користування об`єктом оренди, встановлюється орендна плата за 1 кв. м. орендованої площі в розмірі 5 грн, що в рік складає 180 грн (п. 3.1.).

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками.

За Актом прийому-передачі від 02.01.2020 Орендодавець передає, а Орендар приймає в користування приміщення, що є предметом оренди, і знаходиться за адресою вул. Покровська. 45 с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, загальною площею 36,00 кв.м (а.с. 230). Зазначено, що приміщення передається Орендарю в справному технічному стані, належному до експлуатації.

18.12.2020 на сесії Тишківської сільської ради прийнято рішення № 83, згідно пункту 4 якого надано в оренду на 2021 рік ЗАТ "Ліки Кіровоградщини" частину нежитлового приміщення Тишківської амбулаторії ЗПСМ загальною площею 36,00 кв.м та затверджено розмір орендної плати 5 гривень за 1 кв.м площі приміщення на 1 місяць (а.с. 78-79).

Предметом спору у даній справи є відповідність умов Договору вимогам законодавства, на порушення яких вказує Прокурор.

Норми права, застосовані судом.

Частинами 1, 2 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори)

Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Стаття 283 Господарського кодексу України визначає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктами оренди відповідно до положень даної статті може бути, у тому числі, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Орендодавцями щодо майна комунальної власності є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном (ст. 287 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України, істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Частиною 2 ст. 284 Господарського кодексу України передбачено, що оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

У справі, що розглядається, орендоване майно є комунальним, а тому на ці правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно вказаного Закону N 2269-XII від 10.04.1992 (далі - Закон), який діяв на час укладення між сторонами Договору, цей Закон покликаний забезпечити підвищення ефективності використання державного та комунального майна шляхом передачі його в оренду фізичним та юридичним особам.

Даний Закон регулює, у тому числі, організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває у комунальній власності (ст. 1).

За наведеним Законом, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (ст. 2).

Згідно вимог Закону, істотними умовами договору оренди є, зокрема: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); орендна плата з урахуванням її індексації (ст. 10).

Стаття 11 Закону передбачає, що оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 19 Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 №629 затверджено Методику оцінки об`єктів оренди.

Відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, що передається в оренду, зокрема, нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) та іншого окремого індивідуально визначеного майна підприємств (пункт 1).

В пункті 2 вказаної Методики зазначено, що оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка обов`язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об`єкта оренди (активів, що входять до складу об`єкта оренди) та аудиторської перевірки об`єкта оренди оплачує орендар.

Згідно пункту 3 Методики, поняття "оцінка", "незалежна оцінка", "дата оцінки", "оцінювач", "договір на проведення оцінки майна" вживаються у значеннях, наведених у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України".

За вказаним Законом незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Пункт 19 Методики оцінки об`єктів оренди передбачає, що у разі оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

Оцінка зазначеного майна проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій або спеціальній вартості. При цьому ринкова і спеціальна вартість визначаються відповідно до вимог Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440.

У разі коли методиками розрахунку орендної плати, затвердженою Кабінетом Міністрів України (для об`єктів, що перебувають у державній власності), органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності), для розрахунку орендної плати не передбачене проведення незалежної оцінки нерухомого майна та у разі коли нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами передається в оренду дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні, здійснюється стандартизована оцінка зазначеного майна відповідно до пункту 21 цієї Методики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 N 786 затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу.

Названа Методика в пункті 10 визначає перелік орендарів, для яких встановлюється розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна на рівні однієї гривні.

Згідно Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст. 13).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86).

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Як зазначено, приписи ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" N 2269-XII від 10.04.1992, як діяли на момент укладення оспорюваного Договору, встановлювали обов`язковість проведення оцінки об`єкта, яка має передувати укладенню договору оренди державного та комунального майна.

Згідно вимог Методики оцінки об`єктів оренди, ринкова і спеціальна вартість визначаються відповідно до вимог Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", а у разі коли методиками розрахунку орендної плати, затвердженими органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності), для розрахунку орендної плати не передбачене проведення незалежної оцінки нерухомого майна - здійснюється стандартизована оцінка зазначеного майна.

Згідно оспорюваного Договору, об`єктом оренди є нерухоме майно, що належить до комунальної власності, а тому до вказаного Договору підлягають обов`язковому застосуванню наведені вище положення законодавства.

Суд констатує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження проведення відповідної оцінки майна (незалежної або стандартизованої), не повідомляють про вказане і сторони у справі. Виходячи з умов Договору, орендна плата визначалась за відсутності будь-якої оцінки орендованого майна та розмір орендної плати встановлено на рівні 5 грн за квадратний метр та 180,00 грн в рік за відсутності підстав встановлення в даному випадку будь-якої пільгової ставки орендної плати.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості про затвердження Тишківською сільською радою Методики розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу, тоді як згідно Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 N 786, ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" не відноситься до категорії орендарів, для яких передбачено річний розмір орендної плати на рівні однієї гривні.

Окрім того, виходячи з положень ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" N 2269-XII від 10.04.1992, орендна плата встановлюється з урахуванням її індексації.

Навіть при встановленні пільгового розміру орендної плати, згідно пункту 10 Методики розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу, передбачена індексація річної орендної плати один раз на рік на підставі річних індексів інфляції у строки, визначені договором оренди.

Однак, умови оспорюваного Договору не містять умов щодо індексації орендної плати.

Суд враховує, що свобода договору, яка визначена ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, не є безмежною. Згідно абзацу другого ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Договір оренди нерухомого майна від 02.01.2020 укладено з порушенням вимог ст. 10, 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" N 2269-XII від 10.04.1992 та положень Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 N 629, що згідно ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання Договору недійсним.

Оскільки за нормами ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, то закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину не позбавляє права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема в постанові від 22.01.2020 у справі № 394/301/19.

Твердження відповідача про відсутність порушень при укладенні Договору зі сторони ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" відхиляється судом, оскільки відповідач є стороною такого Договору, а тому дотримання вимог законодавства при укладенні договору покладається, у тому числі, і на орендаря.

Обставини належного виконання оспорюваного Договору не звільняють від наслідків порушення законодавства, допущених при укладенні відповідного договору.

Акт прийому-передачі приміщення від 02.01.2020 за своїм змістом не усуває порушень, наявність яких встановлена судом.

Правові наслідки недійсності правочину визначені ст. 216 Цивільного кодексу України.

Згідно абзацу другого ч. 1 наведеної норми, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, наслідком недійсності договору оренди майна є повернення орендарем об`єкта оренди орендодавцю. Повернення нерухомого майна, згідно вимог ст. 795 Цивільного кодексу України оформляється відповідним актом. Повернення здійснюється шляхом фактичного звільнення.

Прийняття Тишківською сільською радою рішення № 83 від 18.12.2020, пунктом 4 якого передбачено надання в оренду на 2021 рік ПрАТ "Ліки Кіровоградщини" майна, що передавалось в оренду за оспорюваним Договором від 02.01.2020, не надає правових підстав для зайняття такого приміщення.

Так, Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 N 157-IX, що набрав чинності з 01.02.2020 (за виключенням окремих положень Закону), визначено порядок передачі майна в оренду та передбачено обов`язкове укладення договору оренди.

За частиною 5 ст. 2 Закону від 03.10.2019 N 157-IX оренда здійснюється на основі, зокрема, принципу законності, забезпечення конкурентних умов оренди та інших видів договорів.

Матеріалами справи не підтверджено дотримання вимог зазначеного Закону від 03.10.2019 N157-IX, що виключає можливість кваліфікації наявності правових підстав для зайняття відповідачем відповідного майна станом на час розгляду справи.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх підтвердження їх доказами.

Щодо підстав представництва інтересів Прокурором.

Згідно п.3 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор, серед іншого, звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній, чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

В обґрунтування порушення інтересів держави в даному випадку Прокурор вказує на те, що безпідставне встановлення орендної плати в розмірі 5 гривень за 1 кв.м призводить до недоотримання територіальною громадою коштів у вигляді орендних платежів, що свідчить про неефективність використання об`єкту комунальної власності.

За твердженням Прокурора, в порушення ст. 142 Конституції України такі дії підривають матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування, якими, в тому числі, є доходи місцевих бюджетів, нерухоме майно, що перебуває у власності територіальної громади міста, завдають шкоди інтересам держави, яка, згідно ст. 7 Конституції України, гарантує місцеве самоврядування, а також бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Суд враховує, що у відповідності до п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України №3-рп/99 у справі № 1-1/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає з посиланням на чинне законодавство в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтовуючи в позовній заяві необхідність їх захисту, та визначає орган, який уповноважений державою виконувати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В зазначеному рішенні вказано, що оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Системне тлумачення положень частин 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України і частини третьої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Приписами ст. 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Як встановлено матеріалами справи, при укладенні оспорюваного Договору порушено вимоги законодавства в частині дотримання порядку щодо визначення розміру орендної плати. Вказане має наслідком недоотримання місцевим бюджетом коштів у вигляді орендних платежів в належному розмірі, визначеному з урахуванням вимог законодавства, що завдає шкоди такому бюджету та свідчить про неефективне використання майна комунальної власності.

З викладеного суд погоджується з доводами Прокурора, що передача в даному випадку майна комунальної власності в оренду за договором з порушенням наведених вище норм законодавства, підриває матеріальну і фінансову основу місцевого самоврядування та завдає шкоди інтересам держави, яка, згідно ст. 7 Конституції України, гарантує місцеве самоврядування, а також бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

"Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим ".

Як встановлено матеріалами справи, Прокурор згідно листа від 28.07.2020 в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомляв Тишківську сільську раду про невідповідність встановленого розміру орендної плати вимогам законодавства та про звернення до суду з відповідним позовом (а.с. 24-25).

Однак, Тишківська сільська рада належним чином не відреагувала на вказане повідомлення Прокурора. Зокрема сільська рада мала можливість ініціювати внесення змін до Договору з метою приведення його у відповідність до вимог законодавства або вчинити інші дії, спрямовані на усунення виявлених порушень. Більш того, Тишківська сільська рада продовжує вживати заходи для оформлення орендних правовідносин з аналогічними порушеннями, які були допущені при укладенні оспорюваного Договору. Згідно рішення №83 від 18.12.2020 відповідне майно надано в оренду відповідача без проведення оцінки та із затвердженням розміру орендної плати на рівні 5,00 грн за 1,00 кв.м. площі приміщення на 1 місяць.

Таким чином, має місце "Нездійснення захисту" Тишківською сільською радою, що надає право Прокурору звертатись до суду з позовом у даній справі.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення Прокурора з позовом у даній справі та наявність підстав для задоволення позову, з урахуванням зміни предмета спору, в повному обсязі.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Інших судових витрат учасники справи не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди нерухомого майна - частини нежитлового приміщення площею 36 м2, яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою вул. Покровська, 45 в с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, укладений 02.01.2020 між Приватним акціонерним товариством "Ліки Кіровоградщини" (25006, м. Кропивницький, вул. Набережна, 13, ідентифікаційний код 33142589) та Тишківською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (27013, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Центральна, 3, ідентифікаційний код 04365827).

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Ліки Кіровоградщини" (25006, м. Кропивницький, вул. Набережна, 13, ідентифікаційний код 33142589) повернути Тишківській сільській раді Добровеличківського району Кіровоградської області (27013, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Центральна, 3, ідентифікаційний код 04365827) приміщення площею 36 м2, розташоване в будівлі по вул. Покровській, 45, с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, шляхом звільнення та підписання акту прийому-передачі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ліки Кіровоградщини" (25006, м. Кропивницький, вул. Набережна, 13, ідентифікаційний код 33142589) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. В.Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025, Банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) 4 204,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Новоукраїнській окружній прокуратурі за адресою: 27100, Кіровоградська область. м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7 та Кіровоградській обласній прокуратурі електронною поштою: ; Тишківській сільській раді Добровеличківського району за адресою: 27013, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Тишківка, вул. Центральна, 3; Приватному акціонерному товариству "Ліки Кіровоградщини" за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Набережна, 13.

Повне рішення складено 19.04.2021.

Суддя В.В.Тимошевська