ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2021 р. Справа№ 910/6699/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Андрієнка В.В.

секретар Рибчич А.В.

за участю

представників: позивача - не з`явились

відповідача - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2020 р.

у справі № 910/6699/20 (суддя - Алєєва І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 92053,98 грн

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 92053,98 грн шкоди.

Вимоги позивача обгрунтовні тим, що внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди ним було виплачено відшкодування власнику автомобіля марки Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант", як до страховика, на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України перейшло право вимоги до винної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.12.2020 р. у справі № 910/6699/20 закрито провадження в частині стягнення з відповідача 43311,35 грн, в іншій частині позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 48742,63 грн шкоди.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Окрім цього, до апеляційної скарги відповідачем також додано клопотання про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що відповідно до актів виконаних робіт від 30.03.2020 р. пошкодженому автомобілю була проведена заміна на нові обидва задні двері авто, однак у матеріалах справи відсутній акт огляду транспортного засобу, складеного особою з відповідними знаннями та повноваженнями, що міг би підтвердити необхідність заміни обох дверей. В той час як аварійний комісар Шерстюк О.В. здійснив аналіз наданих позивачем документів та у своєму рапорті зазначив, що ліві та праві стулкові двері підлягають відновленню.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6699/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/6699/20 та призначено її до розгляду на 02.03.2021 р.

Засідання суду, призначене на 02.03.2021 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 р. справу № 910/6699/20 призначено до розгляду на 25.03.2021 р.

У судове засідання 25.01.2021 р. представники сторін не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що сторони були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього, позивач та відповідач не наполягали на обов`язковій участі у судовому засіданні їх представників, відповідних клопотань від них не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

13.09.2019 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско CORPORATE" № 021029/4100/0000030, предметом якого є страхування транспортного засобу Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до вказаного договору добровільного страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

28.12.2019 р. за адресою: місто Харків, проспект Московський, буд. 145 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Porsche Cayenne, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження.

Автомобіль марки Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про ДТП № 400003 Управління патрульної поліції у м. Києві від 24.01.2020 р.

Згідно з постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 р. у справі № 643/446/20 особою винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП, є ОСОБА_4 .

Відповідно до рахунку Публічного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" № ЗиФ-0000307 від 10.01.2020 р. вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 98643,98 грн.

Також, згідно з ремонтною калькуляцією № 00334837 від 16.01.2020 р., складеною аварійним комісаром Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 98643,98 грн.

23.01.2020 р. у зв`язку з настанням страхового випадку Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" було складено страховий акт № 00334837 за договором страхування № 021029/4100/0000030 від 13.09.2019 р. та було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 94053,98 грн (з урахуванням франшизи 0.5% від страхової суми п. 1.2.2 Договору страхування).

24.01.2020 р. на виконання умов укладеного договору страхування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок Публічного акціонерного товариства "Завод Фрунзе" у розмірі 94053, 98 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 132522.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Porsche Cayenne, державний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_4 під час скоєння ДТП, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відповідно до полісу серія АО № 007055655.

Таким чином до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», на його думку, перейшло право на отримання від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» компенсації шкоди, завданої застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено в ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України).

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Як передбачено ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Так, вина ОСОБА_4 була встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.03.2020 р. у справі № 643/446/20.

Вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у відповідача згідно з полісом АО № 007055655 (ліміт за шкоду 100000,00 грн, франшиза 2000,00 грн).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже сума грошового зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем складає 92053,98 грн (94053,98 грн - 2000 грн).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково сплачено на користь позивача шкоду в розмірі 43311,35 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 9891 від 07.07.2020 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 43311,35 грн, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про закриття провадження у справі в частині стягнення 43311,35 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Доказів оплати відповідачем суми 48742,63 грн суду не надано, підстав звільнення від обов`язку її сплати відповідачем належними засобами доказування не доведено.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково у сумі 48742,63 грн (94053,98 грн - 2000 грн - 43311,35 грн).

Стосовно клопотання про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В матеріалах справи міститься звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» № 1694 від 17.01.2020 р., який складений у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 р.

Згідно з п. п. 1.1, 1.2 зазначеної Методики, вона розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту.

Отже звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «СЗУ Україна» № 1694 від 17.01.2020 р. є належним та достатнім доказом в розумінні ст. ст. 76 - 79 ГПК України.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідачем не доведено необхідність призначення експертизи судом за сукупністю умов, які визначенні положеннями ст. 99 ГПК України.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, як необґрунтованого.

Стосовно посилання скаржника на висновок Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер-Консалт» від 03.07.2020 р., яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику Ford Transit, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 45331,35 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у вказаному висновку оцінювач Скребцов С.О. робить припущення, що ліві та праві стулкові двері Ford Transit, НОМЕР_1 , підлягають відновленню, а не заміні.

У відповідності до абз 2-3, п. 8.5.3 Методики визначення необхідних ремонтних операцій, а також трудомісткості ремонту приймається на підставі нормативних документів виробника КТЗ або розроблених на замовлення (за участю) виробника КТЗ. У разі відсутності даних виробника про застосування конкретних ремонтних операцій слід керуватися вимогами державних стандартів України, галузевих стандартів України та міжнародних стандартів, інших нормативних документів, чинних в Україні. Рішення про заміну складових частин КТЗ приймається у разі неможливості їх відновлення відповідно до технічних вимог або в разі економічної недоцільності їх відновлення (ремонту).

Як вбачається з наданого відповідачем висновку, оцінювач Скребцов С.О. , не оглядаючи транспортний засіб та не маючи детальних якісних його фото, встановив, що ліві та праві стулкові двері Ford Transit, НОМЕР_3 підлягають відновленню, а не заміні.

Разом з цим, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжне доручення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 910/9396/17.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2020 р. у справі № 910/6699/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 14.12.2020 р. у справі № 910/6699/20 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.04.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

В.В.Андрієнко