УХВАЛА

м. Київ

21.04.2021Справа № 904/1941/21

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання недійсними пунктів 3.13 та 5.7 договору № 3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання недійсними пунктів 3.13 та 5.7 договору постачання природного газу № 3489/18-БО-5/3 від 05.10.2018 в редакції додаткової угоди № 4 від 30.11.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1941/21 від 09.03.2021 матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Зазначені матеріали надійшли до Господарського суду міста Києва 19.04.2021.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Подана до суду позовна заява № 49/07 від 25.02.2021 підписана представником Демченко А.Г. на підставі довіреності № 4 від 28.12.2020, виданої директором Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" Мітіним С.М.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Тобто, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи.

Отже, положеннями частини 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України розмежовано такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Представництво юридичної особи виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, тоді як для самопредставництва необхідні лише внутрішні документи юридичної особи (положення, трудовий договір тощо).

Головна відмінність полягає у тому, хто і на підставі якого документа здійснює представництво: у випадку самопредставництва це залучення особи, яка має безпосереднє відношення до підприємства, а її повноваження вже передбачені у внутрішніх документах. Що ж до представництва, то це залучення будь-якої третьої особи, що супроводжується формуванням нового документа - довіреності.

Головне - щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене право діяти від імені юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Судова практика прямо вказує, що довіреність є атрибутом представництва, а представниками у суді можуть бути адвокати або законні представники. Співробітники юридичної особи діяти на підставі довіреності не мають права.

Таким чином, самопредставництво надає юридичній особі можливість представляти свої інтереси внутрішнім працівникам без залучення сторонніх адвокатів та радників. Більше того, для самопредставництва достатньо лише два документи: документ, що передбачає повноваження особи, яка займає певну посаду, представляти інтереси юридичної особи без довіреності, та документ на підтвердження того, що уповноважена особа займає відповідну посаду.

Поряд з цим, довіреність № № 4 від 28.12.2020, долучена до матеріалів позовної заяви на підтвердження наявності у провідного юрисконсульта КПТМ "Криворіжтепломережа" Демченко А.Г. повноважень представляти інтереси Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" в судах України, не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката.

Доказів того, що Демченко А.Г. представляє КПТМ "Криворіжтепломережа" у якості адвоката також не додано.

Також матеріали позовної заяви не містять належних доказів самопредставництва, а саме: 1) доказів того, що Демченко А.Г. займає посаду провідного юрисконсульта КПТМ "Криворіжтепломережа"; 2) доказів, що Демченко А.Г., який займає відповідну посаду уповноважений представляти інтереси юридичної особи без довіреності.

Оскільки до матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що провідний юрисконсульт Демченко А.Г. має право відповідно до закону представляти Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" у якості представника (адвоката) або в порядку самопредставництва, а тому, відсутні підстави вважати, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За змістом ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

З огляду на викладене, суд зазначає про право позивача звернутися з відповідною заявою про повернення сплаченої суми судового збору в загальному порядку.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї документи повернути.

2. Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Сівакова