ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6090/20

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Савенко О.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУРІС", м.Дніпро

про стягнення плати за безоблікове водокористування в розмірі 115638,91 грн.

Представники:

від позивача: Герасименко І.В.

від відповідача: Чернета В.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУРІС" про стягнення плати за безоблікове водокористування в розмірі 115638,91 грн..

Ухвалою суду від 16.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.12.2020р.

Ухвалою суду від 16.11.2020р. підготовче засідання було призначено на 22.12.2020 об 11:00год.

Судове засідання 22.12.2020р. не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Панна С.П. перебувала на лікарняному (листки непрацездатності АDЮ № 627772 з 09.12.2020 по 22.12.2020р., АDЮ № 627846 з 23.12.2020р. по 28.12.2020р.).

Ухвалою суду від 29.12.2020р. судове засідання було відкладено на 21.01.2021р. о 12:30год.

Ухвалою суду від 21.01.21р. продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, відкладено підготовче засідання по справі на 11.02.2021р.

10.02.2021р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що на час проведення обстеження та фіксування факту порушення вимог Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, а саме, зриву пломби на засобі обліку за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58, він не був власником зазначеного об`єкта господарювання, не був споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення і строк дії договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі закінчився 31.12.2016р.

Судове засідання 11.02.2021р. не відбулось, у зв`язку з тим, що суддя Панна С.П. була на лікарняному (листок непрацездатності АDЮ №383145 з 08.02.2021 по 12.02.2021р.).

Ухвалою суду від 15.02.2021р. відкладено судове засідання по справі на 26.03.2021р.

25.02.2021р. до господарського суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідачем не виконані зобов`язання зі здійснення плати за порушення цілісності пломби (безоблікове водокористування). Вважає безпідставні посилання відповідача на наявність нового власника об`єкта, оскільки такий власник у 2017р. до позивача не звертався із проханням укласти договір. Також, відповідачем не виконано п.3.3.3. Договору № 14137/5-07-Т на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, а тому відповідача несе будь-яку відповідальність за наслідки, що виникають в результаті такої його бездіяльності.

Ухвалою суду від 26.03.2021р. відкладено судове засідання по справі на 07.04.2021р.

06.04.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання від позивача про залучення співвідповідача. 09.04.2021р. до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на клопотання про залучення співвідповідача, в якому ТОВ БАУРІС заперечує проти залучення ТОВ Текіла Голд до участі у справі в якості співвідповідача, оскільки вважає, що процесуальна співучасть в даному випадку не відповідає ст.47 ГПК України. Відповідно до статті 47 ГПК України участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів і (або) відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3)предметом спору є однорідні права і обов`язки. Тому, судом було відмовлено у клопотанні позивача про залучення співвідповідача про що винесено 09.04.2021р. протокольну ухвалу.

У судовому засіданні 07.04.2021р. було оголошено перерву до 09.04.2021р. о 10:00 год.

Ухвалою суду від 09.04.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2021р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАУРІС" (відповідач) було укладено Договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 23.07.2015р. № 14137/5-07-Т (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору позивач (Постачальник) зобов`язується надавати відповідачу (Абонент) послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м.Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених Абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м.Києва, а Абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватись порядку користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

У дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) сторонами зазначено нежитлове приміщення АЗС за адресою: вул. Фрунзе, 58.

Пунктом 3.2.6. Договору передбачено, що постачальник має право припиняти надання послуг до повного погашення Абонентом заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, а також у зв`язку з невиконанням Абонентом вимог Постачальника та п.3.3.12 цього договору, у разі нераціонального використання послуг водопостачання та/або водовідведення, закінчення терміну дії цього договору.

У відповідності до п. 4.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до чинного законодавства та цього договору.

Пунктом 5.11. Договору визначено, що внесення змін до умов цього договору відбувається шляхом підписання обома сторонами додаткової угоди.

Згідно із п.7.1. Договору, він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 30.09.2015р.

Умовами Договору не передбачено можливості автоматичної пролонгації строку дії Договору або продовження строку його дії без укладення відповідної додаткової угоди.

Додатковою угодою до Договору від 16.12.2015р. його строк дії було продовжено до 16.06.2016р.

Додатковою угодою до Договору від 14.07.2016р. в п.7.1. Договору сторонами було внесено зміни та викладено у наступній редакції: Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016р..

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2017р. позивачем було проведено обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58.

За результатом перевірки позивачем було складено акт обстеження від 14.11.2017р. №170391, в якому зазначено про виявлене порушення п. 5.8, п. 5.19 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008р. № 190 (далі Правила №190), а саме зафіксовано зрив пломби №R18566927.

Позивачем було здійснено розрахунок витрат води по об`єкту господарювання, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58, як за безоблікове водокористування на підставі п.п. 3.3, 3.4, Правил № 190 за період з 14.10.2017 по 07.11.2017 на суму 115 638,91 грн.

Відповідач вартість безоблікового водокористування у сумі 115 638, 91 грн. не сплатив, що, й стало причиною звернення позивача до суду.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", Правилами № 190.

Статтею 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

Правила №190 є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (пункт 1.1 Правил № 190).

Відповідно до п. 2.1 Правил № 190, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

В силу норм ст.19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" відносини сторін в сфері питного водопостачання ґрунтуються на укладеному сторонами договорі.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 3.3 Правил № 190, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (пункт 3.4 Правил №190).

Пунктом 5.18 Правил №190 визначено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон) (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках .

Звертаючись до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з відповідача плати за безоблікове водокористування в розмірі 115638,91грн. Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" стверджує, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю "БАУРІС" був власником об`єкта господарювання, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58 та споживачем послуг з водопостачання за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 23.07.2015р. № 14137/5-07-Т, і саме відповідач вчинив порушення вимог п. 5.8, п. 5.19 Правил №190.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №83075334 від 22.03.2017р., відповідач 20.03.2017р. передав право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58 Товариству з обмеженою відповідальністю ТЕКІЛА ГОЛД. Того ж дня зазначений об`єкт нерухомого майна було передано новому власнику за актом прийому передачі.

В подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕКІЛА ГОЛД було укладено договір оренди №1508/17-1 від 15 серпня 2017р., згідно умов якого, об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58 було передано в платне термінове користування (оренду) Товариству з обмеженою відповідальністю МАРІО ГРУП. Відповідно до акту здачі-прийомки виконаних робіт №ТГ-0000418 від 30.11.2017р. користування вищенаведеним нерухомим майном у період з 01.11.2017р. по 30.11.2017р. здійснювалось саме Товариством з обмеженою відповідальністю МАРІО ГРУП, а не відповідачем.

Посилання позивача на діючий станом на 14.11.2017р. Договір про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі від 23.07.2015р. N 14137/5-07-Т, як на підставу для задоволення позовних вимог, є також необґрунтованим, оскільки після 31.12.2016р. строк дії Договору скінчився і сторони не укладали нових додаткових угод щодо його продовження.

Тобто, на дату проведення обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання, який знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 58, за результатом перевірки якого позивачем було складено акт обстеження від 14.11.2017р. № 170391, відповідач не був власником та користувачем зазначеного майна, а отже і не міг бути споживачем послуг з водопостачання та водовідведення.

За таких обставин, вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ" про стягнення плати за безоблікове водокористування в розмірі 115 638,91грн. є необґрунтованими.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі Мантованеллі проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд, відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються.

За встановлених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "КИЇВВОДОКАНАЛ", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУРІС", м.Дніпро, про стягнення плати за безоблікове водокористування в розмірі 115 638,91 грн. відмовити у повному обсязі.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.04.2021

Суддя С.П. Панна