ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021м. ДніпроСправа № 904/1213/21

За позовом Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія", м. Київ

до Комунального підприємства "Господар" Верхньодніпровської міської ради, с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат за договором

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Господар" Верхньодніпровської міської ради та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 135 171, 32 грн, з яких: основний борг у розмірі 120 776, 40 грн, 3% річних у розмірі 2498, 51 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 154, 12 грн та пеня в розмірі 7 742, 29 грн.

Ухвалою суду від 22.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.02.2021 була отримана уповноваженим представником Комунального підприємства "Господар" Верхньодніпровської міської ради 04.03.2021.

Отже, відповідач повинен був подати відзив на позов не пізніше 19.03.2021, останнім днем надходження якого до суду, з урахуванням нормативних строків пересилання рекомендованої поштової кореспонденції у межах області, є 25.03.2021.

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами. Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення технічною водою № 149-2 від 24.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги у період з січня по червень 2020 року.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

24.01.2019 між Акціонерним товариством "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" в особі філії "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (далі виробник, позивач) та Пушкарівським комунальним підприємством "Господар", перейменованим у подальшому на Комунальне підприємство "Господар" Верхньодніпровської міської ради (далі споживач, відповідач) було укладено договір про надання послуг із забезпечення технічною водою № 149-2 (далі договір).

В порядку та на умовах, визначених цим договором, виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення споживача технічною водою, а споживач зобов`язується оплатити надані послуги (п. 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору виробник бере на себе зобов`язання надати послугу із забезпечення споживача технічною водою в обсязі 200 700 м3 на рік згідно з розрахунком обсягів споживання технічної води помісячно (додаток № 1).

Тариф на послуги із забезпечення технічною водою (далі послуги) становить: тариф без ПДВ 5, 30 грн за м3, ПДВ 1, 06 грн, тариф з ПДВ 6, 36 грн за м3 (п. 2.1 договору).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що у разі зміни уповноваженими органами цін (тарифів) на послуги, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію уповноваженим органом.

За умовами пункту 3.6 договору фактична кількість відпущеної технічної води узгоджується в акті наданих послуг, який складається в останній день поточного місяця, підписується у двох примірниках уповноваженими представниками виробника і споживача та передається споживачу разом з рахунком.

Споживач протягом 3 календарних днів з дня отримання акту наданих послуг направляє виробнику підписаний акт наданих послуг або мотивовану відмову (п. 3.7 договору).

У відповідності до пункту 4.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплату за надані послуги із забезпечення технічною водою споживач здійснює на підставі рахунків на оплату, наданих виробником, відповідно до акту наданих послуг (п. 4.2 договору).

Згідно з пунктом 4.4 договору надані послуги підлягають оплаті споживачем протягом 30-ти календарних днів після закінчення місяця, в якому надавалися послуги. Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виробника (п. 4.5 договору).

Пунктом 11.2 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату за надані послуги. Споживач сплачує виробнику пеню, яка нараховується у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання споживачем своїх зобов`язань.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та розповсюджується на правовідносини між сторонами, які виникли з 01.01.2019 та діє до 31.12.2019 (п. 10.1 договору).

Відповідно до пункту 10.3 договору цей договір вважається переукладеним на кожен наступний рік на таких же умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Доказів зміни, припинення або визнання договору недійсним матеріали справи не містять.

На виконання умов договору виробник у період з 01.01.2019 по 30.06.2019 надав, а споживач прийняв послуги по забезпеченню технічною водою в обсязі 18 990 м3 на загальну суму 120 776, 40 грн. Даний факт підтверджується підписаними сторонами без заперечень та зауважень актами наданих послуг, копії яких містяться у матеріалах справи, а саме (арк. с. 12-17):

- № ОУс-000058 від 31.01.2020 на суму 14 246, 40 грн;

- № ОУс-000118 від 29.02.2020 на суму 13 165, 20 грн;

- № ОУс-000185 від 31.03.2020 на суму 15 391, 20 грн;

- № ОУс-000251 від 30.04.2020 на суму 18 571, 20 грн;

- № ОУс-000321 від 31.05.2020 на суму 30 655, 20 грн;

- № ОУс-000391 від 30.06.2020 на суму 28 747, 20 грн.

На підставі вищевказаних актів споживачу виставлені рахунки-фактури для оплати отриманих послуг (арк. с. 18-23).

Позивач стверджує, що у порушення умов договору відповідач не здійснив оплати за надані йому протягом спірного періоду послуги із забезпечення технічною водою, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором у розмірі 120 776, 40 грн.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем 11.08.2020 на адресу відповідача направлено претензію (вих. 234/3329) з вимогою сплатити заборгованість за договором (арк. с. 24-25).

Вищевказана претензія була отримана споживачем 18.08.2020, що підтверджується копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. с. 26), однак залишена ним без відповіді та задоволення.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 120 776, 40 грн, пені в розмірі 7 742, 29 грн, 3% річних у розмірі 2 498, 51 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 154, 12 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно з частиною 1 статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг по забезпеченню технічною водою.

Частиною 2 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що положення цієї глави (глави 63 Цивільного кодексу України "Послуги. Загальні положення") можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Щодо суми основного боргу

Матеріалами справи підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором у частині надання послуг із забезпечення відповідача технічною водою на загальну суму 120 776, 40 грн, що є підставою виникнення у відповідача зустрічного зобов`язання з оплати цих послуг.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на умови пункту 4.4 договору строк виконання відповідачем зобов`язання в частині оплати наданих йому позивачем послуг із забезпечення технічною водою є таким, що настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач своїх зобов`язань за договором з повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг не виконав, чим порушив умови договору та вимоги закону.

Статтями 598, 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Доказів погашення наявної суми заборгованості в розмірі 120 776, 40 грн відповідачем на час розгляду справи суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 11.2 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасну оплату за надані послуги. Споживач сплачує виробнику пеню, яка нараховується у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого дня прострочення та припиняється у день виконання споживачем своїх зобов`язань.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем наданих йому послуг із забезпечення технічною водою за період січень-червень 2020 року позивач заявив вимогу про стягнення пені в розмірі 7 742, 29 грн за загальний період прострочення з 03.03.2020 по 31.01.2021, розрахунок якої здійснено виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність. Тому позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 7 742, 29 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 4 154, 12 грн за загальний період з квітня по грудень 2020 року та 3% річних у розмірі 2 498, 51 грн за загальний період з 03.03.2020 по 08.02.2021.

Перевіркою наданих позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, а заявлені до стягнення суми вказаних нарахувань є арифметично правильними.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 4 154, 12 грн та 3% річних у розмірі 2 498, 51 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 231, 238, 240, 241, 252, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Господар" Верхньодніпровської міської ради (51606, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Пушкарівка, вул. В. Ілляшевської, буд. 20-А; ідентифікаційний код 35950088) на користь Акціонерного товариства "Об`єднана гірничо-хімічна компанія" (03035, м. Київ, Солом`янський район, вул. Сурікова, буд. 3; ідентифікаційний код 36716128) основний боргу в розмірі 120 776, 40 грн, пеню в розмірі 7 742, 29 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 154, 12 грн, 3% річних у розмірі 2 498, 51 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення 21.04.2021.

Суддя В.І. Ярошенко