ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6471/20

За позовом Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк", м. Київ

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Джемонд Ботярд", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Український будівельно-інвестиційний банк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джемонд Ботярд" про стягнення заборгованості за кредитним договором № LV/U/03-2-047 від 16.07.2019 у розмірі 318 151, 17 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2020 позовну заяву Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом надання доказів доплати судового збору у розмірі 194, 34 грн.

17.12.2020 від Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" засобами поштового зв`язку надійшла заява щодо усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Станом на дату закінчення встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду справи на адресу суду не повернулось ні рекомендованого повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення ухвали суду від 23.12.2020 про відкриття провадження у справі, ні повернення відповідного поштового відправлення

За інформацією з офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку https://ukrposhta.ua/ поштове відправлення ухвали суду від 23.12.2020 за № 868, з 02.01.2021 перебувало в точці видачі кореспонденції і дані про його вручення або повернення на зворотну адресу станом на 24.03.2021 були відсутніми.

У зв`язку з відсутністю відомостей щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

24.03.2021 Господарським судом Дніпропетровської області до Дніпропетровської дирекції ПАТ "Укрпошта" направлено запит № 904/6471/20/15623/21 про надання інформації щодо вручення/невручення адресату поштового відправлення № 868 та документів, що її підтверджують.

Інформація від Дніпропетровської дирекції ПАТ "Укрпошта" на запит суд не надійшла.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального суду України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Копія ухвали суду від 23.12.2020 була надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49000, м. Дніпро, Острів Файнберга, буд. 9, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу.

На адресу суду 13.04.2021 повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 23.12.2020, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання". Відтак є всі підстави вважати, що відповідач свідомо не забирав рекомендовану поштову кореспонденцію суду з поштового відділення, тобто фактично відмовився від її отримання. Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, але останній не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № LV/U/03-2-047 від 16.07.2019 в частині сплати суми кредиту та процентів за користування кредитом.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

16.07.2019 року між Акціонерним товариством "Український будівельно-інвестиційний банк" (далі кредитодавець, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Джемонд Ботярд" (далі позичальник, відповідач) укладено кредитний договір № LV/U/03-2-047 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору кредитодавець на положеннях та умовах цього договору відкриває позичальнику кредитну лінію (відкличну), а позичальник зобов`язується використовувати кредитні кошти на цілі, зазначені в пункту 2.2 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, повертати банку кредитні кошти за кредитною лінією в повному обсязі та у строки, передбачені цим договором, а також виконувати інші умови цього договору.

Під терміном "відновлювальна (револьверна) кредитна лінія" розуміється кредитна лінія, при якій ліміт кредитної лінії визначається у вигляді ліміту основної (позичкової) заборгованості за кредитом. У разі часткового або повного погашення кредиту, позичальник може повторно отримати кредит в межах зазначеного ліміту на протязі дії кредитного договору (п. 1.4 договору).

За умовами пункту 1.2 договору надання кредиту може здійснюватись окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "транш", а в сукупності - "транші".

Пунктом 1.3 договору передбачено, що погашення основної заборгованості за кредитом здійснюється у відповідності до графіка зменшення ліміту заборгованості, надалі за текстом - "графік" (додаток 1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не укладений не пізніше останнього дня користування кредитом, зазначеного в п. 2.3 договору.

Розділом 2 договору визначено його основні умови, зокрема:

- ліміт кредитної лінії складає 600 000 грн (п. 2.1 договору);

- кредитні кошти надаються на поповнення обігових коштів (п. 2.2 договору);

- кредитні кошти надаються на термін з "16" липня 2019 року по "15" липня 2020 року (п. 2.3 договору);

- процентна ставка за користування кредитними коштами складає 24% процента річних (п. 2.4 договору);

- позичальник одноразово сплачує на користь кредитодавця комісію за встановлення ліміту кредитної лінії в розмірі 1% від ліміту кредитної лінії в день отримання кредитних коштів за даним договором на рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Укрбудінвестбанк" (п. 2.5 договору).

Згідно з пунктом 2.6 договору всі вимоги кредитодавця до позичальника, щодо виконання зобов`язань по поверненню кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат забезпечуються іпотекою нерухомості: перукарня - нежитлове приміщення № II поз. 1-8, загальною площею 59,4 кв. м, ґанки літ. а, а1 у житловому будинку літ, А-4, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, проспект Воронцова, будинок 11, приміщення № ІІ, та належить майновому поручителю ОСОБА_1 .

Підставою для надання кредитів за цим договором є письмова заява позичальника, в якій вказується сума кредиту (п. 2.7 договору).

Днем надання траншів у відповідності пункту 2.9 договору вважається день оплати розрахункових документів позичальника або перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Видача траншів проводиться шляхом оплати розрахункових документів позичальника або перерахування коштів з позичкового рахунку № НОМЕР_2 в АТ "Укрбудінвестбанк" на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 в АТ "Укрбудінвестбанк" (п. 2.10 договору).

У пункту 2.11 договору сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється щоденно за фактичне число календарних днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту) до дня повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується до повного погашення кредиту.

Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредитних коштів в повному обсязі (п. 2.11.1 договору).

За умовами пункту 2.12 договору сплата платежів за кредитами здійснюється позичальником у наступному порядку:

- часткове погашення траншів та остаточне погашення отриманих кредитів здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця та в день повернення заборгованості за кредитами в повній сумі, на рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Укрбудінвестбанк" (п. 2.12.1 договору);

- сплата процентів за фактичне використання кредитних коштів кредитодавця здійснюється щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, за який нараховані проценти, та в день повернення заборгованості за кредитами в повній сумі, на рахунок № НОМЕР_4 в АТ "Укрбудінвестбанк" (п. 2.12.2 договору).

- у разі, якщо день сплати процентів та/або погашення кредитів припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, сплата процентів та/або погашення кредитів здійснюється в перший робочий день, що є наступним за вихідним (святковим, неробочим) днем (п. 2.13 договору).

У пункті 2.14 сторони встановили наступну черговість погашення заборгованості за договором:

1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування траншами;

2) прострочена заборгованість за траншами;

3) пені за несвоєчасне погашення траншів та сплати процентів;

4) строкова заборгованість за нарахованими процентами;

5) строкова заборгованість за траншами;

6) інші штрафні санкції.

Згідно з пунктом 2.16 договору, цим договором сторони домовились про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення сплати частини кредиту або процентів за користування кредитними коштами за будь-який період, банк має право достроково вимагати погашення наданого позичальнику кредиту. Вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом та частини кредиту, що залишилась, банк направляє позичальнику рекомендованим листом за адресою, зазначеною у цьому договорі. Позичальник зобов`язаний повернути заборгованість за кредитом та частину кредиту, що залишилась, протягом 10 днів з моменту надіслання кредитодавцем відповідної вимоги.

Керуючись п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що у разі прострочення позичальником строків повернення кредиту за цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти за користування кредитом у розмірі процентної ставки, передбаченої п. 2.4 договору, за весь час прострочення (п. 2.17 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору у разі прострочення позичальником строків оплати комісії та процентів, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитів, позичальник сплачує кредитодавцю пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період невиконання зобов`язання за цим договором, за кожен день прострочення.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

У пункті 5.4 договору сторони досягли згоди, що до правовідносин, пов`язаних з укладенням, зміною та виконанням цього договору, застосовується збільшений строк давності тривалістю у 5 років (ст. 259 ЦК України). зазначений строк позовної давності розповсюджується на вимоги по стягненню неустойки (штрафу, пені).

З матеріалів справи вбачається, що позичальник у період з липня по серпень 2019 неодноразово звертався до кредитодавця з письмовими заявами про надання кредитних коштів у межах встановленої договором кредитної лінії, а саме з заявами: № 49 від 17.07.2019 на загальну суму 416 997, 97 грн; № 50 від 19.07.2019 на загальну суму 128 791, 80 грн, № 53 від 02.08.2019 на загальну суму 28 483, 59 грн, № 57 від 07.08.2019 на загальну суму 6 582 грн (арк. с. 14-17).

Кредитодавець (позивач) належним чином виконав свої зобов`язання за договором із надання позичальнику за його заявами кредитних траншів, що підтверджується наявними у матеріалах справи виписками по рахунку ТОВ "Джемонд Ботярд" в АТ "Укрбудінвестбанк" за період з 17.07.2019 по 20.11.2020 (арк. с. 27-179).

Позивач стверджує, що відповідач порушив мови договору в частині дотримання строків повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 290 000 грн та нарахованими процентами.

28.08.2020 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості № 2153 від 28.08.2020, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (арк. с. 19-22).

Згідно з роздруківкою відстеження поштового відправлення вимоги № 2153 від 28.08.2020 (накладна № 010) на сайті https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, вказана вимога 24.10.2020 була повернута за зворотною адресою (арк. с. 23).

Враховуючи наведене вище, вимогу позивача № 2153 від 28.08.2020 про погашення заборгованості за кредитом слід вважати врученою відповідачу 24.10.2020.

Відповідач в строк, установлений в пункті 2.16 договору, погашення заборгованості не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 318 151, 17 грн, що складається з:

- заборгованості за простроченою сумою кредиту в розмірі 290 000 грн;

- заборгованості за нарахованими та простроченими процентами в розмірі 15 386, 66 грн;

- пені за несвоєчасно сплачений кредит у розмірі 12 157, 38 грн;

- пені за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 607, 13 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями частин 1, 2 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не спростував обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, і не надав суду доказів погашення заборгованості за тілом кредиту (траншами) та нарахованими процентами за користування кредитом. Також відповідач не надав і контррозрахунків заявлених до стягнення сум.

Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченою сумою кредиту в розмірі 290 000 грн та простроченими процентами в розмірі 15 386, 66 грн, нарахованими позивачем за період з 17.07.2019 по 19.11.2020, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вище встановлено судом, пунктом 4.2 договору сторони передбачили, що у разі прострочення позичальником строків оплати комісії та процентів, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредитів, позичальник сплачує кредитодавцю пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період невиконання зобов`язання за цим договором, за кожен день прострочення.

На підставі пункту 4.2 договору позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в розмірі 12 157, 38 грн за період прострочення з 16.07.2020 по 19.11.2020, нараховану на суму неповернутого кредиту, а також пеню в розмірі 607, 13 грн за період прострочення з 01.08.2020 по 19.11.2020, нараховану на суму несвоєчасно сплачених процентів за користування кредитом.

Перевіркою наданих позивачем розрахунків пені судом встановлено їх обґрунтованість та арифметичну правильність. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо нарахування відсотків та пені до моменту виконання рішення

Позивач у позові просить суд відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні суду про нарахування відсотків (процентів) та пені за кредитним договором, починаючи з 10.11.2020 і до моменту виконання рішення.

Нарахування процентів органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, позивач просить здійснювати за такою формулою: (СОБ х РП х КДП): 360: 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу; РП - розмір процентів, 24% річних; КДП - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу; 360 - кількість днів у році, і стягнути отриману суму процентів із відповідачів на користь позивача.

Замість формули нарахування пені позивач наводить формулу нарахування інфляційних втрат за кредитним договором, суму яких просить стягнути з відповідача, починаючи з 10.11.2020 і до моменту виконання рішення у даній справі.

Згідно із частиною 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Умовами підпункту 2.11.1 пункту 2.11 договору передбачено, що нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредитних коштів в повному обсязі, що не суперечить нормам Цивільного кодексу України, які регулюють правовідносини за кредитним договором.

Враховуючи те, що договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п. 5.3 договору), вимога позивача щодо нарахування відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України процентів за користування кредитом у розмірі 24% річних, який передбачено пунктом 2.4 договору, до моменту виконання рішення суду у даній справі є обґрунтованою. Однак, як вбачається з наданого позивачем до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача прострочені проценти за користування кредитом за період з 17.07.2019 по 19.11.2020 включно. Тому нарахуванню органом (особою), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, за вимогою позивача підлягають проценти у розмірі 24% річних, починаючи з 20.11.2020 і до моменту виконання рішення, а не з 10.11.2020.

Решта вимог задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не вказано бази та формули нарахування пені, яку слід нараховувати до моменту виконання цього рішення, а вимоги про стягнення інфляційних втрат позивачем у позові заявлено не було.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 772, 24 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джемонд Ботярд" (49000, м. Дніпро, Острів Файнберга, буд. 9; ідентифікаційний код 38925049) на користь Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (01135, м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, буд. 8; ідентифікаційний код 26547581) заборгованість за простроченою сумою кредиту в розмірі 290 000 грн, заборгованість за нарахованими та простроченими процентами в розмірі 15 386, 66 грн, пеню за несвоєчасно сплачений кредит у розмірі 12 157, 38 грн, пеню за несвоєчасно сплачені проценти за користування кредитом у розмірі 607, 13 грн та 4 772, 24 грн витрат із сплати судового збору.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з 20.11.2020 і до моменту виконання рішення, проценти за такою формулою: (СОБ х РП х КДП): 360: 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу; РП - розмір процентів, 24% річних; КДП - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу; 360 - кількість днів у році, та стягнути отриману суму процентів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джемонд Ботярд" (49000, м. Дніпро, Острів Файнберга, буд. 9; ідентифікаційний код 38925049) на користь Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" (01135, м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, буд. 8; ідентифікаційний код 26547581).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення - 21.04.2021.

Суддя В.І. Ярошенко