ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3713/20

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Манілець А.В., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу, м. Київ,

до відповідача Димерського комбінату комунальних підприємств, смт. Димер Вишгородського району Київської області

про стягнення 395 435,99 грн.

від позивача: Фалько М.М., в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Державна екологічна інспекція Столичного округу, м. Київ (далі по тексту ДЕІ Столичного округу) звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 14.12.2020 № 8/07-33/4983 до відповідача Димерського комбінату комунальних підприємств, смт. Димер Вишгородського району Київської області (далі по тексту - Димерський ККП), в якому просить суд стягнути з відповідача 395 435,99 грн. шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 5 931,54 грн.

Позов обґрунтований тим, що у процесі проведення планової перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, яка проводилася з 05.06.2019 по 10.06.2019, державними інспекторами було виявлено, що у процесі своєї господарської діяльності відповідач у період 27.02.2018 04.12.2018 використовував водні ресурси без належних дозвільних документів, а саме здійснював забір води з артезіанських свердловин без дозволу на спеціальне водокористування, що має наслідком застосування встановленої законом відповідальності у вигляді стягнення грошової шкоди. За результатами перевірки було складено відповідний акт та відповідачу був скерований припис від 10.06.2019 щодо усунення порушень природоохоронного законодавства. Позивач твердить, що вказані дії відповідача є порушенням ст. ст. 44, 48, 110 та 111 Водного кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача шкоду, розраховану згідно Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.12.2020 позовну заяву залишено без руху, зобов`язано позивача усунути недоліки позовної заяви у спосіб та строк, визначені вказаною ухвалою.

18.01.2021 від позивача ДЕІ Столичного округу надійшло клопотання від 11.01.2021 про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/3713/20 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10.02.2021 від відповідача Димерського ККП до господарського суду надійшов відзив від 09.02.2021 №37 на позовну заяву, у якому відповідач вказує про безпідставність поданого позову. Відповідач твердить, що Димерський ККП визначений виконавцем послуги централізованого водопостачання та водовідведення рішенням Димерської селищної ради від 29.12.2010 №104, відтак, відповідач позбавлений можливості припинити забір води та питне водопостачання населеного пункту.

Димерський ККП отримав попередній дозвіл на спецводокористування 27.02.2015 і розпочав процедуру оформлення нового дозволу ще до закінчення терміну дії дозволу від 27.02.2015. Разом із тим, довгий час тривало листування із Державним агентством водних ресурсів з питань, пов`язаних з видачею нового дозволу. Листами Державного агентства водних ресурсів від 07.03.2018, 24.04.2018, 11.06.2018, 12.09.2018 виставлялися вимоги до поданих Димерським ККП розрахунків водоспоживання, які змінювались та уточнювались неодноразово, що стало причиною довготривалого погодження документації для отримання нового дозволу на спецводокористування.

Відповідач твердить, що протягом спірного періоду сплачував на користь держави обов`язкові платежі (рентну плату за спецводокористування), у зв`язку з чим твердить про відсутність будь-яких збитків. Крім того, відповідач посилається на ст. 1166 ЦК України та твердить, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

15.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача спростовує заперечення відповідача. Позивач твердить, що чинним законодавством передбачено обов`язок отримання суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування надрами. Факт використання води в обсягах понах 300 куб.м. за добу без дозволу на спецводокористування встановлений актом планової перевірки, який підписаний без зауважень та є чинним. Позивач твердить, що Димерський КПП звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ДЕІ Столичного округу про визнання протиправними дій та скасування припису, однак позов у справі №320/6924/19 був залишений без розгляду за заявою позивача.

Позивач твердить, що затримка в оформленні нового дозволу виникла з причини недоліків у поданих відповідачем документах, які йому чотири рази повертались на доопрацювання та усунення зауважень.

Позивач, посилаючись на позицію постанови Верховного Суду від 25.06.2018 №910/8682/16, твердить, що посилання відповідача на відсутність завданих збитків є помилковим, оскільки факт використання водних ресурсів без відповідного дозволу є самостійною підставою для відшкодування збитків.

Ухвалою від 15.02.2021 підготовче судове засідання відкладено на 01.03.2021.

25.02.2021 до господарського суду від відповідача надійшли заперечення від 22.02.2021 №57, у яких відповідач спростовує аргументи позивача, наведені у відповіді на відзив. Відповідач, посилаючись на лист Державної регуляторної служби України від 10.04.2018 №3683/0/20-18, твердить, що акт перевірки від 10.06.2019 є недійсним, оскільки станом на дату перевірки форма акту, застосована співробітниками ДЕІ, була недійсною. Відповідач твердить, що саме з цієї причини відмовився від позову в адміністративній справі, оскільки через недійсність Акту перевірки предмет спору у справі був відсутній.

01.03.2021 від позивача до суду надійшли пояснення на заперечення на відзив, у яких позивач твердить про те, що уніфікована форма акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, затверджена Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 №303, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.10.2017 за №1289/31157.

У підготовчому судовому засіданні 01.03.2021 судом було оголошено перерву до 15.03.2021, про що присутній представник позивача була повідомлена особисто під розпис, а відсутній відповідач шляхом направлення відповідної ухвали у порядку статей 120-121 ГПК України.

В підготовче судове засідання 15.03.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 15.03.2021 представник відповідача Димерського ККП підприємств подав пояснення, до яких додано розрахунок обсягів добутої води за період з 27.02.2018 04.12.2018.

Представник позивача в судовому засіданні просила оголосити перерву для подання відповіді на пояснення представника відповідача.

Ухвалою від 15.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 29.03.2021, про що представники обох сторін були повідомлені особисто під розписку.

29.03.2021 від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд прийняти дану заяву до розгляду, зменшити розмір позовних вимог і вважати їх наступними: 363 106,26 грн.; задовольнити в повному обсязі позовну заяву Державної екологічної інспекції Столичного округу до Димерського комбінату комунальних підприємств про стягнення збитків у розмірі 363 106,26 грн. (триста шістдесят три тисячі сто шість гривень 26 коп.), перерахувавши вказану суму на розподільчий рахунок Вишгородської районної ради, Код класифікації доходів бюджету 24062100 Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; винести ухвалу про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 484,95 грн., у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог; покласти судові витрати, понесені позивачем за сплату судового збору в розмірі 5 446,59 грн. на відповідача.

У судовому засіданні 29.03.2021 представник відповідача подав суду додаткові пояснення від 29.03.2021, в яких просив суд залучити до матеріалів справи копії листів Державного агентства водних ресурсів України, одержаних у процесі процедури отримання дозволу на спецводокористування.

Ухвалою від 29.03.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 19.04.2021, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

В судове засідання з розгляду справи по суті 19.04.2021 з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини суд не повідомив. За змістом ст. 202 ГПК України неявка представника сторони, належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ч.1 ст.13 Конституції України).

Відповідно до пунктів а, ґ та й частини першої ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

- організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;

- пред`явлення претензій про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища;

- вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Відповідно до п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію Столичного округу, затвердженого наказом від 27.11.2018 №259 (в редакції, що була чинною на час проведення перевірки), Державна екологічна інспекція Столичного округу є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. Повноваження інспекції поширюються на територію міста Києва та Київської області.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Положення Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства:

про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин (підпункт 3);

щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов (підпункт 8).

Згідно пунктів 3, 7, 8 Положення Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування); розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Державною екологічною інспекцією Столичного округу в період з 05.06.2019 по 10.06.2019 на підставі наказу №907-П від 24.05.2019 «Про проведення планової перевірки» було проведено планову перевірку додержання суб`єктом господарювання Димерським ККП вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

За наслідками даної перевірки представниками позивача було складено Акт з додатками, яким встановлені порушення природоохоронного законодавства, зокрема: статей 4, 19 Кодексу України про надра (самовільне користування надрами, а саме забір води понад 300 куб.м. на добу з підземних водних об`єктів без Спеціального дозволу на користування надрами); ст. 6, 44 Водного кодексу України (самовільне водокористування у період з 27.02.2018 по 04.12.2018 (розрив між Дозволом на спеціальне водокористування, виданим Департаментом екології та природних ресурсів Київської ОДА від 27.02.2015 №85/4 з терміном дії до 27.02.2018 та Дозволом на спеціальне водокористування, виданим Державним агентством водних ресурсів України від 04.12.2018 №585/КВ/49д-18 із терміном дії до 04.12.2023).

Даний акт підписали державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу Руденок Б.М. та ОСОБА_1 та директор Димерського ККП, який підписав вказаний акт без зауважень. Крім того, директор Димерського ККП розписався за отримання примірника Акту на 20 сторінках.

За результатами перевірки також було складено припис від 10.06.2019, згідно із яким Димерський ККП було зобов`язано у тому числі отримати спеціальний дозвіл на користування надрами для відбору води з підземних джерел, не здійснювати водозабір без дозволу на спеціальне водокористування та без спеціального дозволу на користування надрами, не перевищувати ліміти добового та річного водозабору.

Позивач твердить, що звертався до відповідача Димерського ККП із претензією від 08.08.2019 №85/2019 про відшкодування збитків у сумі 395435,99 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів, до якої було додано відповідний розрахунок.

Відповідач надав позивачу відповідь від 05.09.2019 №287 на претензію від 08.08.2019 №85/2019, у якій зазначав про те, що підприємством були подані документи Державному агентству України з водних ресурсів для видачі нового спецдозволу ще на початку 2018 року. Тривалий час велася переписка, що посвідчується відповідними листами, що й стало причиною довготривалого погодження документації. Однак відповідач був зобов`язаний забезпечувати безперебійне водопостачання та водовідведення для мешканців селища Димер відповідно до вимог постанови КМУ від 05.07.2019 №690 та договорів із споживачами, у зв`язку з чим не міг не здійснювати водозабір у період з березня по грудень 2018 року. Також відповідач зазначав про сплату у вказаний період збору за спецводокористування, про що надавав платіжні документи.

Відповідач Димерський ККП звертався до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Державної екологічної інспекції Столичного округу, державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області Руденка Богдана Михайловича та державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу інструментально-лабораторного контролю Приходька Віталія Вікторовича, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України щодо невчасного повідомлення про проведення перевірки;

- визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України щодо невручення акта про результати перевірки, а саме: бездіяльність державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) у Київській області Руденка Богдана Михайловича; бездіяльність державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу інструментально-лабораторного контролю Приходька Віталія Вікторовича;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції Столичного округу Державної екологічної інспекції України від 10.06.2019, адресований Димерському комбінату комунальних підприємств.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №320/6924/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 позов у справі №320/6924/19 залишено без розгляду у зв`язку із надходженням заяви позивача про залишення позову без розгляду.

Частиною 1 статті 149, статтею 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст.ст. 48, 49, 50 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Для одержання дозволу на спеціальне водокористування юридична або фізична особа, фізична особа - підприємець звертається до органів, зазначених у частині другій цієї статті, із заявою, до якої додаються:

обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення;

опис та схема місць забору води та скиду зворотних вод;

нормативи гранично допустимого скидання (гдс) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо);

затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення, житлово-експлуатаційних підприємств та організацій);

копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).

Зазначений перелік документів є вичерпним.

Підставою для відмови у видачі дозволу на спеціальне водокористування є:

подання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу, згідно з визначеним цією статтею переліком;

виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання або фізичною особою, недостовірних відомостей, невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, довгостроковим прогнозам водогосподарських балансів;

негативний висновок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, чи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, про можливість здійснення спеціального водокористування.

Строки спеціального водокористування встановлюються органами, які видали дозвіл на спеціальне водокористування.

Згідно із статтею 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу (пункт 9 частини першої).

Відповідно до ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у зокрема недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування (пункт 6 частини третьої ст. 110 ВК України).

Також відповідно до ст. 68 спеціального Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні зокрема у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів (пункт «з» частини другої згаданої статті 68).

Згідно з приписами ч. 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем отримано Дозвіл на спеціальне водокористування від 27.02.2015 №85/4 із терміном дії з 27.02.2015 до 27.02.2018.

Відповідач у 2018 звертався до Державного агентства водних ресурсів України за отриманням дозволу. Так, до матеріалів справи додано копії листів Державного агентства водних ресурсів України від 07.03.2018 №1436/9/11-18, від 24.04.2018 №2447/9/11-18 від 24.04.2018, від 11.06.2018 №3331/9/11-18, від 12.09.2018 №555/КВ-30ц, наданими за результатами розгляду документів Димерського ККП на видачу дозволу на спецводокористування. Як вбачається з тексту вказаних листів, Державним агентством водних ресурсів України документи Димерського ККП розглядалися, та за результатами розгляду надавалася відмова у видачі дозволу: у листах вказувались недоліки у поданих документах, які не усувались відповідачем при повторних подачах.

Зокрема, у листі від 12.09.2018 вказано про невідповідність поданих документів вимогам законів та нормативно-правових актів, а саме: відсутність розрахунку водокористування та розрахунку водовідведення відповідно до форми нормативного розрахунку, затвердженої наказом Мінприроди від 23.06.2017 №234; відсутність зазначення способу очистки та потужності очисних споруд; помилки у помісячному розрахунку загальних показників водокористування і водовідведення; помилки у розділі «Загальні показники спеціального водокористування»; відсутність відомостей про природоохоронні заходи; неподання схеми місця скиду зворотних вод.

Відповідачем було отримано Дозвіл на спеціальне водокористування від 04.12.2018 №582/КВ/49д-18 із терміном дії з 04.12.2018 до 04.12.2023.

З огляду на викладене, відповідно до записів у доданих до матеріалів справи копіях журналів обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та обладнанням Димерського ККП у період з 27.02.2018 по 03.12.2018 забрано 303537,1 куб.м. води.

Державна екологічна інспекція Столичного округу просить суд стягнути з відповідача збитки за самовільне використання водних ресурсів у сумі 363 106,26 грн. розраховані за здійснення водозабору без спеціального дозволу на спецводокористування за період з 27.02.2018 по 03.12.2018.

Розрахунок позивачем здійснено у відповідності до розділу ІХ Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Мінприроди від 20.07.2009 №389, зареєстровано в Мінюсті України від 14.08.2009 за №767/16783 (із змінами), а саме п.9.1 та п.9.2, відповідно до яких:

Розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою

Зсам = 5 х W х Тар (грн.),(23)
деW-об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3;
Тар-розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.
Фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

Ставка збору за спеціальне використання підземних вод встановлена пунктом 255.5.1 статті 255 Податкового кодексу України і складає 79,75 грн/100 куб.м. (0,7975 грн./куб.м.).

Здійснивши перевірку поданого розрахунку, суд встановив, що він відповідає чинним на момент проведення перевірки нормативним актам та здійснений арифметично вірно.

Суд відхиляє посилання відповідача на та, що він вчасно звертався до компетентного органу за отриманням Дозволу на спецводокористування, однак, у зв`язку із значним часом узгодження розрахунків Дозвіл не було отримано вчасно, у чому вина відповідача відсутня, оскільки з його боку не було допущено бездіяльності. Разом із тим, за змістом вищеперерахованих листів Державного агентства водних ресурсів України від 07.03.2018 №1436/9/11-18, від 24.04.2018 №2447/9/11-18 від 24.04.2018, від 11.06.2018 №3331/9/11-18, від 12.09.2018 №555/КВ-30ц вбачається, що звернення відповідача були розглянуті із наданням відповіді; причиною тривалості процедури отримання дозволу були недоліки у поданих відповідачем документах, про які Державне агентство зазначало у листах, однак які не усувалися Димерським ККП під час повторної подачі документів. У зв`язку з цим безпідставним є посилання на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №923/771/16, з огляду на те, що обставини у цій справі є відмінними. Первісне звернення КП «Комунсервіс» (відповідач у справі 923/771/16) від 19.08.2013 про погодження умов водокористування до Держгеонадра залишилось без відповіді, що призвело до необхідності повторного звернення 13.10.2013, і лише 18.12.2013 Держгеонадра погодило КП «Комунсервіс» умови водокористування. Відтак, у справі 923/771/16 причиною невчасного отримання дозволу стало порушення строку розгляду звернень підприємства з боку Держгеонадра, що дало підстави для висновку колегії суддів про відсутність вини КП «Комунсервіс» у здійсненні забору води без Дозволу на спецводокористування, тоді як у справі №911/3713/20 відповідачу документи чотири рази повертались на доопрацювання у зв`язку із їх невідповідністю нормативним вимогам.

Суд бере до уваги, що відповідно до Статуту, власником Димерського ККП є Димерська селищна рада, а відповідно до даних ЄДР основним видом економічної діяльності комбінату є забір, очищення та постачання води. Разом із тим, законодавство, яким передбачено здійснювати спецводокористування на підставі виданого дозволу, не містить виключень для комунальних підприємств, які надають послуги з водопостачання.

Суд відхиляє висновок відповідача на недійсність Акту перевірки, заснований на листі Державної регуляторної служби України від 10.04.2018 №3683/0/20-18 щодо відсутності у позивача затвердженої уніфікованої форми акту перевірки у відповідності до постанови КМУ №752 від 28.08.2013. Так, Акт планової перевірки від 10.06.2019, який є однією із підстав поданого позову у справі, складений за формою, яка затверджена Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 09.08.2017 №303 «Про затвердження Уніфікованої форми акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.10.2017 за №1289/31157.

Вказаний наказ втратив чинність згідно з наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 26 листопада 2019 року N 450, отже був чинним на час проведення перевірки ДЕІ Столичного округу діяльності Димерського ККП 05.06 10.06.2019.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Офіційне тлумачення зазначеної норми Основного Закону надав Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999, № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)".

У зазначеному Рішенні вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідачем не спростовано наявність порушення з боку Димерського ККП, а також не спростовано наявність права у ДЕІ Столичного округу проводити перевірку, складати акт та розраховувати розмір збитків відповідно до вищенаведених норм Законів та Положення; застосована Методика для розрахунку є чинною, а вихідні дані для розрахунку визначені коректно. При цьому незаконність дій позивача та недійсність акту перевірки у судовому порядку не встановлена.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність збитків, з огляду зокрема на сплату відповідачем збору за спецводокористування у період за який у відповідача був відсутній оформлений Дозвіл. За висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 03.09.2013 у справі № 13/333-38/463-2012 та постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 910/8682/16 щодо застосування вказаної норми права, факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування за законом є самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а тому посилання скаржника на відсутність збитків, які понесені державою є помилковими.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача Державної екологічної інспекції Столичного округу обґрунтованими, законними та такими, які належить задовольнити. Суд ухвалює рішення про стягнення з Димерського ККП 363106,26 грн. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У зв`язку із задоволенням позову суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у сумі 5 446,59 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 5931,54 грн., що підтверджується доданим до позову платіжним дорученням від 18.12.2020 № 692 на суму 5931,54 грн. Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено відповідною випискою про зарахування коштів.

Виходячи із суми зменшених позовних вимог (363106,26 грн.) судовий збір мав бути сплачений в сумі 5 446,59 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У поданій заяві про зменшення розміру позовних вимог від 25.03.2021 №8/07-33 позивач просив суд винести ухвалу про повернення надмірно сплаченої суми судового збору. Відтак, судовий збір в сумі 484,95 грн. (5931,54 грн. 5446,59 грн.) належить до повернення позивачу шляхом постановлення відповідної ухвали.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної екологічної інспекції Столичного округу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Димерського комбінату комунальних підприємств (07330, Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Ярослава Мудрого, буд.18, ідентифікаційний код 03803567) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд.3, корпус 2, ідентифікаційний код 42163667) на розподільчий рахунок Вишгородської районної ради, Код класифікації доходів бюджету 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності»

363106,26 грн. (триста шістдесят три тисячі сто шість гривень двадцять шість копійок) шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

3. Стягнути з Димерського комбінату комунальних підприємств (07330, Київська область, Вишгородський район, смт Димер, вул. Ярослава Мудрого, буд.18, ідентифікаційний код 03803567) на користь Державної екологічної інспекції Столичного округу (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд.3, корпус 2, ідентифікаційний код 42163667)

5446,59 грн. (п`ять тисяч чотириста сорок шість гривень п`ятдесят дев`ять копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 22.04.2021.

Суддя О.В. Конюх