ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================УХВАЛА
про повернення позовної заяви
20 квітня 2021 року Справа № 915/487/21
Суддя Господарського суду Миколаївської області Давченко Т.М.,
розглянувши матеріали
позовної заяви Компанії ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД (зареєстрована за законодавством Кіпру, реєстраційний номер НЕ 249122, місцезнаходження: Агіу Павлу, 15, ЛЕДРА ХАУС, Агіос Андреас, 1105, Нікосія, Кіпр (англ. Agiou Pavlou, 15, LEDRA HOUSE, Agios Andreas,1105, Nicosia Cyprus)
про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута
У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 5016/1284/2012(5/45) про банкрутство Публічного акціонерного товариства Миколаївський суднобудівний завод «ОКЕАН».
Компанія ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД звернулася до суду із позовною заявою від 07.04.2021 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, у якій просить суд визнати недійсним другий повторний аукціон з продажу цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства Миколаївський суднобудівний завод «ОКЕАН» від 03.12.2018, результати якого оформлені протоколом № 1 від 02.12.2018 та визнати недійсним Договір купівлі продажу цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства Миколаївський суднобудівний завод «ОКЕАН» від 03.12.2018, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Аннона.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2021, головуючим суддею у справі №915/487/21 визначено суддю Адаховську В.С.
На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 19.04.2021 № 24 здійснено повторний автоматичний розподіл справи №915/487/21 шляхом передання її головуючому судді, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а саме судді Давченко Т.М.
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд вважає, що дана заява, а також додані до неї документи, підлягають поверненню заявнику з огляду на наступне.
Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України (ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства).
Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.
Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.
При цьому, частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
У даному випадку позовну заяву Компанії ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД підписано представником Ігнатовим І.В.
Наявність повноважень на підписання позовної заяви обґрунтовується довіреністю від 10.02.2021. Інших доказів наявності у цієї особи повноважень здійснення самопредставництва юридичної особи суду не надано.
Частиною 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Згідно положень ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.
У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
Частина 3 статті 56 ГПК України містить вичерпний перелік нормативних актів, в яких може бути уповноважено іншу особу на самопредставництво юридичної особи і розширеному тлумаченню не підлягає.
Подана суду позовна заява, як зазначалось раніше, підписана представником гр. Ігнатовим І.В.
Долучена до заяви апостильована довіреність від 10.02.2021 не містить інформації, що зазначена у ній особа має статус адвоката.
Крім того, в Єдиному реєстрі адвокатів України станом на 19.04.2021 відсутні відомості щодо наявності у гр. Ігнатова І.В. статусу адвоката.
Документів наявності у гр. Ігнатова прав на здійснення представництва юридичної особи - Компанії ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД у порядку самопредставництва суду не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву Компанії ПОЙЗАНТЕР ХОЛДІНГЗ ЛТД підписано особою, посадове становище якої не встановлено та яка не має права його підписувати.
За змістом п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
З огляду на наведене, оскільки позивачем не дотримано вимог ч.2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що є імперативними нормами, стосовно підписання позовної заяви особою, яка має права її підписувати, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі п.1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК України).
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України).
Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно із ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі Пелевін проти України та від 30 травня 2013 року у справі Наталія Михайленко проти України зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.
Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 162, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Ухвала підписана 20.04.2021.

Суддя Т.М. Давченко