ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

"19" квітня 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/393/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС", вул. Горького, 8Б, м. Немирів, Вінницька область, 22800, код - 35297830

до: Приватного підприємства "МІСТОБУДТРЕЙД", вул. Горького, 2А, м. Немирів, Вінницька область, 22800, код - 35365601

про визнання правочинів недійсним

В С Т А Н О В И В :

16.04.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н від 14.04.2021 року (вх.канц. № 406/21 від 16.04.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" до Приватного підприємства "МІСТОБУДТРЕЙД" про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу комплексу будівель та споруд загальною площею 2 310,6 кв.м, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8А, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та Приватним підприємством "МІСТОБУДТРЕЙД" (зареєстровано в реєстрі за №515);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки для комерційного використання площею 1,6727 га (кадастровий номер :01:005:0565), що розташована за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8А, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та Приватним підприємством "МІСТОБУДТРЕЙД" (зареєстровано в реєстрі за №519).

Також, до позовної заяви позивачем додано клопотання б/н від 14.04.2021 року (вх.канц. № 01-34/3576/21 від 16.04.2021 року) в якому останній просить суд витребувати в приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Смірнової Альони Олександрівни:

- матеріали нотаріальної справи щодо договору купівлі - продажу від 07.07.2012 року (зареєстровано в реєстрі за № 515), який укладено між ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ПП "МІСТОБУДТРЕЙД", предметом якого є комплекс будівель та споруд за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8А;

- матеріали нотаріальної справи щодо договору купівлі - продажу від 07.07.2012 року (зареєстровано в реєстрі за № 519), який укладено між ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ПП "МІСТОБУДТРЕЙД", предметом якого є земельна ділянка для комерційного використання площею 1,6727 га (кадастровий номер :01:005:0565), яка розташована за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8А.

Окрім того, до позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову б/н від 14.04.2021 року (вх.канц. № 01-48/38/21 від 16.04.2021 року), в якій останній просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- комплексу будівель та споруд загальною площею 2 310,6 кв.м., що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8Б;

- земельної ділянки для комерційного використання площею 1,6727 га (кадастровий номер :01:005:0565), що розташована за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8Б.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.ст. 76-78 ГПК України).

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач посилається на укладення 07.07.2012 року між ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" та ПП "МІСТОБУДТРЕЙД" договорів купівлі - продажу, а саме:

- договору купівлі - продажу комплексу будівель та споруд, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Смірновою А.О. (зареєстровано в реєстрі за № 515);

- договору купівлі - продажу земельної ділянки для комерційного використання площею 1,6727 га (кадастровий номер :01:005:0565), що розташована за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8А, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Смірновою А.О. (зареєстровано в реєстрі за №519).

Вказані правочини були укладені директором ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" ОСОБА_1 відповідно до рішення Загальних зборів учасників ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС", яке оформлено протоколом Загальних зборів учасників ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" від 05.07.2012 року №5-11/11-ЗС-З про надання згоди на укладення угоди щодо відчуження нерухомого майна ПП "МІСТОБУДТРЕЙД".

За твердженнями позивача, вказані правочини підлягають визнанню недійсними, оскільки вони вчинялись від імені ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" посадовою особою Донець В.Г. без необхідного обсягу цивільної дієздатності, всупереч інтересам товариства. Зміст цих правочинів не відповідав справжньому волевиявленню позивача як суб`єкта господарювання та були спрямовані на задоволення особистих інтересів представника, який діяв в інтересах особи, на користь якої передавалось нерухоме майно.

Як зазначає позивач, ймовірність подальшого відчуження нерухомого майна на користь інших осіб, що не є учасниками справи та може в значній мірі ускладнити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, адже відсутність заборони на вчинення реєстраційних дій відносно такого майна може призвести до постійної зміни їх власників, що в решті призведе до невиконання судового рішення по справі.

У зв`язку із цим, на думку позивача є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Товариства, за захистом яких до суду подано позов.

Однак, доводи позивача в силу вимог ст. ст. 73, 74, 77-80 ГПК України не обґрунтовано жодними засобами доказування.

Заявник не надає доказів на підтвердження обставин ймовірного подальшого відчуження нерухомого майна за укладеними договорами купівлі-продажу.

В аспекті підстав для застосування заборони вчиняти реєстраційні дії, суду не доведено, що державним реєстратором отримано документи з метою проведення реєстраційних дій, або наявні наміри чи звернення осіб щодо вчинення таких дій.

Суд зауважує, що будь - які докази зі спливом певного проміжку часу втрачають свою достовірність (п. 116 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Темченко проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 30579/10).

При цьому, заявник не повідомляє жодних обставин стосовно вчинення певних дій з об`єктом нерухомого майна станом на момент пред`явлення позову до суду.

Отже, звертаючись до суду, заявник жодним чином не обґрунтовує, що обставини, які можуть утруднити виконання судового рішення продовжують реально існувати станом на дату звернення до суду і створюють реальну загрозу неможливості поновлення прав позивача.

Позивач також оспорює правомірність вчинення договорів, котрі було укладено 07.07.2012 року, тобто близько дев`яти років тому.

Крім того, ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" не надано відомостей стосовно вчинення відповідачем дій відносно відчуження спірного майна протягом тривалого періоду часу.

ТОВ "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" у поданій заяві також посилається на недійсність оспорюваних договорів.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тому, суд позбавлений можливості передчасно, поза межами розгляду справи по суті надавати висновки відносно чинності та дійсності документів, на підставі яких перейшло право власності на нерухоме майно.

За своєю правовою сутністю заява про забезпечення позову, обмежена посиланням на сам факт звернення до суду, направлена на оцінку судом доказів на стадії відкриття провадження у справі.

Однак, така позиція суперечить процесуальному порядку вирішення справи.

Таким чином, наведені у заяві про забезпечення позову доводи є необґрунтованими належними та допустимими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням вищевказаних приписів законодавства зазначає, що посилання заявника на можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду безумовно та переконливо не свідчить про наявність достатньо обґрунтованого припущення стосовно можливості невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі невжиття такого заходу забезпечення позову.

Тому, заява про вжиття заходів до забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 2, 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОТРЕЙДЕКСПРЕС" про забезпечення позову б/н від 14.04.2021 року (№ 01-48/38/21 від 16.04.2021 року) шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме:

- комплексу будівель та споруд загальною площею 2 310,6 кв.м., що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8Б;

- земельної ділянки для комерційного використання площею 1,6727 га (кадастровий номер :01:005:0565), що розташована за адресою: Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, 8Б.

2. Копію ухвали направити учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 19.04.2021 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Ухвалу складено - 19.04.2021 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Горького, 8Б, м. Немирів, Вінницька область, 22800)

3 - відповідачу (вул. Горького, 2А, м. Немирів, Вінницька область, 22800)