ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.21 Справа № 917/1726/20

Суддя Іванко Л.А., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного підприємства "Кременчуцька ліфтова компанія", 39623, м.Кременчук, вул.Київська, 32, оф. 69, ідент. код 32275568

до відповідача Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, 39600, м.Кременчук, пл. Перемоги, 2, ідент. код 03365860

про стягнення 224 598, 72 грн.

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява (вх.№ 1891/20 від 30.10.2020 року) Приватного підприємства "Кременчуцька ліфтова компанія" до Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про стягнення 224 598, 72 грн., з них: 202661,46 грн. основного боргу, 10740,45 грн. інфляційних втрат, 11196,81 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарського договірних зобов"язань щодо оплати виконаних позивачем робіт.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

Ухвалою господарського суду від 04.11.2020 року позовну заяву ПП "Кременчуцька ліфтова компанія" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

26.11.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 13229), в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3334,49 грн. - 3% річних, 3291,34 грн. - інфляційних. Проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що несвоєчасна оплата за виконані роботи виникла не з вини відповідача, а через непередбачувані обставини, які не могли бути передбачені сторонами.

Зазначає, що відповідно до п.3.1 укладеного сторонами Договору, замовник здійснює оплату підряднику за виконані роботи по мірі надходження коштів з бюджету. Департамент ЖКГ, який є органом місцевого самоврядування фактично не отримав з місцевого бюджету кошти, щоб перерахувати їх підряднику.

При цьому, відповідач вважає, що нарахування Департаменту ЖКГ суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат є безпідставним, оскільки на його думку мали місце обставини непереборної сили, за яких об"єктивно неможливо було виконати зобов"язання.

07.12.2020 року до суду надійшла заява (вх.№ 13589) позивача про зменшення розміру позовних вимог. У вказаній заяві позивач зменшує стягувану за позовом суму в зв`язку з частковою сплатою заборгованості відповідачем та просить суд стягнути з відповідача:62064,79 грн. по Договору № 50-Р на виконання робіт по об"єкту:"Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді № 1,2 житлового будинку №12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці", не сплачену суму інфляційних втрат розміром 10740,45 грн. та 11196,81 грн. - 3% річних, судовий збір в сумі 3458,68 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

У відповіді на відзив (вх.№ 13588 від 07.12.2020 року) твердження відповідача, викладені у відзиві позивач вважає такими, що не відповідають нормам законодавства.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказану норму, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнято судом до розгляду. В зв`язку з цим, розглядається позов про стягнення з відповідача 62064,79 грн. основного боргу, 10740,45 грн. інфляційних та 11196,81 грн. 3% річних.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

01.10.2018 року між Департаментом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (далі - Замовник) та Приватним підприємством «Кременчуцька ліфтова компанія» (далі - Підрядник) укладено договори з ідентичними умовами (далі - Договори):

1) Договір №48-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №2 житлового будинку №38 по вул.Володимира Великого в м.Кременчуці;

2) Договір №50-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №1,2 житлового будинку №12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці;

3) Договір №51-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №1 житлового будинку №15 по кварталу 278 в м.Кременчуці;

4) Договір №52-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №4 житлового будинку №45 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці;

5) Договір №53-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №1 житлового будинку №54 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці.

Згідно з п.п.1.1., 1.2 Договорів Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати відповідно до умов Договору та Календарного графіку виконання робіт (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього Договору, роботи по об`єкту (за кодом CPV за ДК 021:2015 - 45313000-4 «Монтаж ліфтів та ескалаторів»).

Замовник зобов`язується надати Підряднику проектно - кошторисну документацію по об`єкту згідно з пунктом 1.1. Договору, прийняти та оплатити зазначені роботи на умовах передбачених Договором.

Згідно п.3.1 Договорів, замовник здійснює оплату підряднику за виконані роботи по мірі надходження коштів з бюджету.

Відповідно до п. 3.3. Договорів Замовник здійснює оплату за фактично виконані роботи на підставі наступних документів: 1) акту приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в, підписаного уповноваженими представниками обох Сторін, з усіма необхідними документами; 2) довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі №КБ-3, підписаної уповноваженими представниками обох Сторін; 3) відомості ресурсів до Акту, підписаної уповноваженими представниками обох Сторін; 4) розрахунку загальновиробничих витрат до Акту, підписаної уповноваженими представниками Підрядника.

18.12.2018 року сторонами підписані документи по Договорам, що передбачені п. 3.3.

На звернення підрядника про сплату коштів по Договорам, отримано відповідь замовника (вих.№ 27-16-07/1425 від 23.05.2019 року), що кошти за виконані роботи (зобов"язання 2018 року) по капітальному ремонту (заміні) вузлів та деталей ліфта, що розташовані в під"їзді житлового будинку, в помісячному плані асигнувань заплановані на жовтень 2019 року.

04.08.2020 року Підрядник звернувся до Замовника з претензією щодо сплати заборгованості за надані послуги, в місячний строк з моменту отримання даної претензії, проте, відповіді на неї не отримав.

За даними позивача, 12.11.2020 року Департаментом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради перераховано кошти позивачу:

1) по Договору №48-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді №2 житлового будинку №38 по вул.Володимира Великого в м.Кременчуці - 31032,54 грн ;

2) по Договору №51-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді №1 житлового будинку №15 по кварталу 278 в м.Кременчуці - 31032,54 грн;

3) по Договору №52-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді №4 житлового будинку №45 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці - 47499,05 грн;

4) по Договору №53-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді №1 житлового будинку №54 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці - 31032, 54 грн.

На даний час залишається не сплаченою сума основного боргу в розмірі 62064,79 грн. по Договору №50-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №1,2 житлового будинку №12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці", яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Крім цього, позивач, вважаючи свої права порушеними, посилаючись на прострочення відповідачем грошового зобов"язання у відповідності до вимог ст.625 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача суму інфляційних втрат розміром 10 740 грн. 45 коп. та суму 3% річних боргу - 11196 грн. 81 коп.

За даними розрахунку позивача інфляційні втрати підрядника за період з 19.12.2018 по 21.10.2020 становлять 10740,45 грн.:

1) по Договору №48-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №2 житлового будинку №38 по вул.Володимира Великого в м.Кременчуці інфляційне збільшення суми богу становить 1644, 63 грн.;

2) по Договору №50-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №1,2 житлового будинку №12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці інфляційне збільшення суми богу становить 3289,25 грн.;

3) по Договору №51-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №1 житлового будинку №15 по кварталу 278 в м.Кременчуці інфляційне збільшення суми богу становить 1644, 63 грн.;

4) по Договору №52-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №4 житлового будинку №45 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці інфляційне збільшення суми богу становить 2517, 31 грн.;

5) по Договору №53-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №1 житлового будинку №54 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці інфляційне збільшення суми богу становить 1644, 63 грн.

Загальна сума 3% річних за період з 19.12.2018 по 21.10.2020 становить 11196,81 грн.:

1) по Договору №48-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №2 житлового будинку №38 по вул.Володимира Великого в м.Кременчуці 3% річних становить 1714, 51 грн. ;

2) по Договору №50-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №1,2 житлового будинку №12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці 3% річних становить 3429,01 грн;

3) по Договору №51-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під "їзді №1 житлового будинку №15 по кварталу 278 в м.Кременчуці 3% річних становить 1714, 51 грн.;

4) по Договору №52-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №4 житлового будинку №45 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці 3% річних становить 2624, 27 грн.;

5) по Договору №53-Р на виконання робіт по об`єкту: „Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під`їзді №1 житлового будинку №54 по проспекту Лесі Українки в м.Кременчуці 3% річних становить 1714, 51 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами у даній справі виникли правовідносини за договорами підряду, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

З наявних у справі Договорів вбачається, що сторонами в розділі 3 погоджено наступний порядок розрахунків та платежів:

3.1. Замовник здійснює оплату Підряднику за виконані роботи по мірі надходження коштів з бюджету.

3.2. Розрахунки та платежі здійснюються на підставі наданих Підрядником Замовнику актів приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати у формі № КБ-3.

3.3. Замовник здійснює оплату за фактично виконані роботи на підставі наступних документів:

1) акту приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в (надалі - Акт), підписаного уповноваженими представниками обох Сторін, з усіма необхідними документами, порядок надання яких визначений пунктом 6.3.10 даного Договору, та оформлених належним чином, згідно з умовами цього Договору та чинного законодавства України.

2) довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі №КБ-3, підписаної уповноваженими представниками обох Сторін;

3) відомості ресурсів до Акту, підписаної уповноваженими представниками обох Сторін;

4) розрахунку загальновиробничих витрат до Акту, підписаної уповноваженими представниками Підрядника.

3.4. Оплата проводиться за фактично виконані обсяги робіт шляхом перерахування Замовником грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника, в межах виділених коштів (фактичного фінансування).

3.5. Акти виконаних робіт готує підрядник та передає для підписання Замовнику. З моменту письмового повідомлення підрядником замовника про готовність виконаної ним роботи до приймання уповноважений представник замовника протягом п`яти робочих днів перевіряє відповідність виконаних робіт, вказаних в Актах, фактично виконаним роботам і підписує Акт, Довідку та відомість ресурсів до Акту.

3.6. У випадку отримання суми попередньої оплати, Підрядник повинен надати акт приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2В) та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3) на суму коштів авансованих Замовником протягом 3-х місяців з моменту отримання попередньої оплати, або повернути їх Замовнику на наступний день після закінчення зазначеного в цьому пункті строку.

3.7. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, що передбачається згідно з ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України. Після фактичного затвердження кошторису чи внесення змін до нього, суму бюджетних зобов`язань за Договором може бути скориговано.

3.8.Зобов`язання Замовника за цим Договором виникають у разі наявності та виключно в межах затверджених бюджетних призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів.

3.9. Роботи виконані з порушенням будівельних норм Замовником не оплачуються до усунення Підрядником недоліків.

На виконання умов вищезазначених договорів позивач виконав погоджені сторонами роботи на загальну суму 202661,46 грн., що підтверджується наданими суду в копіях Актами приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в за грудень 2018 року та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі №КБ-3.

Всі акти та довідки містять посилання на договір між сторонами, підписи та печатки обох сторін.

Крім цього, матеріали справи містять відомості ресурсів до Акту; розрахунки загальновиробничих витрат до Акту, підписані уповноваженими представниками Підрядника.

Вбачається, що роботи були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень. Заперечень з приводу якості виконаних позивачем для відповідача робіт по Договорам, прийняття робіт за зазначеними актами відповідачем не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

З врахуванням вищезазначених приписів, роботи за укладеними договорами є такими, що прийняті Департаментом в силу умов договору та підлягають оплаті.

Після звернення позивача з даним позовом до суду відповідачем частково оплачено виконані роботи, а саме, 12.11.2020 року позивачу перераховано кошти в розмірі 140596,67 грн., в зв"язку з чим, залишаються несплаченими 62064,79 грн. - заборгованість по Договору № 50Р на виконання робіт по об"єкту: Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їздіф № 1,2 житлового будинку № 12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці.

Факт наявності заборгованості за договором підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 62064,79 грн., що становить оплата робіт, виконаних позивачем за договором №50-Р на виконання робіт по об"єкту:"Капітальний ремонт (заміна) вузлів та деталей ліфта, що розташований в під"їзді № 1,2 житлового будинку № 12 по вул.Гвардійська в м.Кременчуці", підлягає задоволенню.

На час вирішення спору строк виконання зобов`язання за всіма виконаними і прийнятими роботами позивачем на користь відповідача є таким, що настав в силу підписаних сторонами: Актів приймання виконаних будівельних робіт по формі №КБ-2в; довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат по формі №КБ-3, відомостей ресурсів до Акту; розрахунків загальновиробничих витрат до Акту, підписаних уповноваженими представниками Підрядника, - як підстави для їх оплати.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За нормами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, посилаючись на прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача за період з 19.12.2018 по 21.10.2020 року суму інфляційних втрат розміром 10 740 грн. 45 коп. та суму 3% річних - 11196 грн. 81 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти наявності боргу перед позивачем не заперечував, але зазначив про відсутність бюджетного фінансування. При цьому зазначає, що позивач помилився з визначенням строку та застосуванням до Департаменту ЖКГ відповідальності за порушення грошового зобов"язання, що передбачена ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки на його думку, остання могла б бути застосована до Департаменту ЖКГ лише у випадку, якщо кошти знаходилися на рахунку замовника та останній не перерахував їх підряднику.

Відповідач вважає неправомірними вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних, оскільки невчасне перерахування коштів сталося не з вини Департаменту ЖКГ, а через непередбачуваний випадок, які відповідач називає форс-мажорними обставинами.

Заперечення відповідача відхиляються судом як безпідставні, з огляду на наступне.

Укладені між сторонами договора, за своєю правовою природою є оплатними договорами, позивачем у відповідності до їх умов виконано підрядні роботи, а відповідачем без будь-яких зауважень прийнято ці роботи та підписано відповідний акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в).

Крім цього, в статті 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, в силу приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд зазначає, що отримання бюджетного фінансування не можна розглядати як подію, яка неминуче настане, в розумінні абзацу 2 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за Договорами і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності до п. 1.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Аналогічна правова позиція викладена також і у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №914/1556/17.

Правовий висновок про те, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання зі сплати заборгованості за договором викладено у постанові Верховного Суду від 16.09.2019 у справі № 921/254/18.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування не звільняє його від обов`язку вчасно оплатити вартість прийнятих підрядних робіт та від відповідальності за порушення умов договору.

При цьому, суд зауважує, що обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, перелік яких наведений у ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору.

Сторона, яка не може виконати своїх зобов"язань з цих причин, повинна письмово інформувати іншу сторону не пізніше семиденного терміну після їх виникнення. Виникнення форс-мажорних обставин засвідчуються Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими нею регіональними Торгово-промисловими палатами у встановленому порядку (п.5.10 Договорів).

Докази інформування відповідачем позивача про виникнення форс-мажорних обставин, докази звернення відповідача до Торгово-Промислової палати України із заявою про підтвердження наявності обставин форс-мажору в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки у договорах не зазначено конкретного строку оплати, позивач мав вчинити дії, пов"язані з предявленням вимоги про оплату виконаних робіт, для виникнення у відповідача обов"язку щодо їх оплати.

З метою досудового врегулювання спору, 04.08.2020 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію, в якій підрядник вимагає від замовника виконати належним чином зобов"язання за Договорами та перерахувати на його рахунок заборгованість в розмірі 202661,46 грн. у місячний строк з моменту отримання даної претензії. Згідно штампу ДЖКГ претензія відповідачем отримана 04.08.2020 року.

Враховуючи наведене, строк виконання обов`язку з оплати виконаних робіт у повному обсязі виник у відповідача по закінченню місячного строку від дня пред`явлення вимоги, в даному випадку - претензії, а відтак є таким, що настав 05.09.2020 року.

Отже, у відповідності до ст. 625 ЦК України, у випадку прострочення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора повинен сплатити інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних із простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Дана норма підлягає застосуванню до правовідносин сторін за вимогою кредитора незалежно від того, чи передбачено такий наслідок прострочення виконання грошового зобов`язання у договорі між сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 19.12.2018 року по 21.10.2020 року в розмірі 11196,81 грн, та інфляційні за період з 19.12.2018 р. по 21.10.2020 р. в розмірі 10740,45 грн.

Як вбачається з наведеного позивачем розрахунку річних та інфляційних, та відображено у тексті позовної заяви, позивач вважає відповідача таким, що прострочив з 19.12.2018 року.

Оскільки судом встановлено, що строк виконання обов`язку з оплати виконаних робіт у повному обсязі настав з 05.09.2020 року, суд зазначає, що період розрахунку 3% річних та інфляційних позивачем визначено невірно, оскільки правомірними є здійснені позивачем нарахування 3% річних за період з 05.09.2020 р. по 21.10.2020 р. (не виходячи за межі заявленого позивачем періоду).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір 3% річних відповідає вимогам Цивільного кодексу України, є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, а саме, в розмірі 780,74 грн. за період з 05.09.2020 р. по 21.10.2020 р. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом враховується наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013).

Таким чином, індекс інфляції має нараховуватись в наступному місяці за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж та на заборгованість, яка існувала повний місяць.

Як зазначалося вище, з врахуванням дати направлення претензії відповідачу останнім днем оплати є 04.09.2020, отже прострочення зобов`язання слід рахувати з 05.09.2020.

Враховуючи несплату відповідачем коштів у вищезазначений строк, у позивача виникло право на нарахування інфляційних з жовтня 2020 року.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, приходить до висновку про відмову у їх стягненні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 967,78 грн.

Водночас, оскільки позивачем під час розгляду справи подано заяву про зменшення позовних вимог, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена ним сума судового збору у розмірі 2165,1 грн. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне:

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Як було зазначено вище, позивач просить стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

До позовної заяви було надано належним чином засвідчені копії :Угоди про надання правничої допомоги від 28.07.2020 року, укладеної між адвокатом Пшеничною А.Л. та ПП "Кременчуцька ліфтова компанія", розрахунок витрат на професійну правничу допомогу з описом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, Акт виконаних робіт та наданих послуг станом на 21.10.2020 року.

Таким чином, позивачем надано необхідні докази на підтвердження обсягу послуг, наданих адвокатом, та їх вартості.

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги в даній справі задоволено частково, а саме в розмірі 62845,53 грн., сума витрат позивача на професійну правничу допомогу, пропорційна розміру задоволених позовних вимог, складає 7481,43 грн.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (39600, м.Кременчук, пл. Перемоги, 2, ідент. код 03365860) на користь Приватного підприємства "Кременчуцька ліфтова компанія" (39623, м.Кременчук, вул.Київська, 32, оф. 69, ідент. код 32275568) 62064,79 грн. основного боргу, 780,74 грн. 3% річних, 967,78 грн. витрат по сплаті судового збору, 7481,43 грн. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Іванко Л.А.