ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021м. ДніпроСправа № 904/6813/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП АВТО ТРАНС", м. Чернігів

до Фізичної особи-підприємця Камінського Артура Петровича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 27 372,99грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІП АВТО ТРАНС" звернулось до господарського суду із позовом до Фізичної особи-підприємця Камінського Артура Петровича та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27 372,99 грн, з яких: 25 808, 36 грн - сума основного боргу, 542,88 грн - інфляційні втрати, 1 021,75 грн - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09.02.2021 представник відповідача подав відзив.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 проведеного на підставі розпорядження керівника апарату суду № 255 від 15.02.2021 у зв`язку зі звільненням судді Петренко Н.Е. справу №904/6813/20 передано судді Золотарьовій Я.С.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2021 прийнято справу № 904/6813/20 до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

02.03.2021 представник позивача подав відповідь на відзив.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору П/ГР № 204 транспортного експедирування вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 19.05.2019. Позивачем надані послуги відповідачу на суму 45 808,36 грн, які останній оплатив частково, у зв`язку з чим заборгованість становить 25 808,36 грн.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати наданих послуг, позивачем останньому нараховано 3% річних у розмірі 1 021,75 грн та інфляційні втрати у розмірі 542,88 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 525-526, 530, 610, 626-627, 632, 901, 903, 908-909 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач зазначає, що всупереч пункту 4.2 договору виконання послуг перевезення вантажу актом виконаних робіт не підтвердив.

Також, відповідач вказує, що позивачем всупереч пункту 4.3 договору не надано відповідачу оригінал рахунку, копію CMR, оригінал акту виконаних робіт та оригінали інших документів, які підтверджують здійснення перевезення.

Тому, відповідач вважає, що строк оплати послуг перевезення не настав, оскільки позивачем не доведено обставину надання відповідачу документів, які є підставою для оплати послуг з перевезення.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

Позивач зазначає, що ним було направлено на адресу відповідача оригінал рахунку, копію CMR та оригінал акту виконаних робіт № 0000747 від 29.05.2019 для підписання, які останній не повернув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

19.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІП АВТО ТРАНС" (перевізник) та Фізичною особою-підприємцем Камінським Артуром Петровичем (експедитор) було укладено договір транспортного експедирування вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполученні П/ГР № 204 (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору експедитор, діючи від свого імені та за рахунок коштів замовника, залучає третю сторону - перевізника для доставки вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. Перевізник доставляє заявлені експедитором вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника з коштів замовника на узгоджених нижче умовах.

Сторонами було підписано договір-заявку П/ГР № 297 від 21.05.2019 (арк.с.11), в якій сторони дійшли згоди щодо умов перевезення.

Згідно пункту 4.2 договору, підтвердженням надання послуг з перевезення вантажу є: Акт виконаних робіт та копія СМR з відміткою вантажоодержувача.

На виконання умов договору позивач 29.05.2019 надав послуги відповідачу на загальну суму 1 550 EUR, що еквівалентно по курсу НБУ - 45 808,36 грн, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 214259 (арк.с.13).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000761 від 29.05.2019 на суму 45 808,36 грн (арк.с.12).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість послуг по кожному перевезенню визначається сторонами в заявці. Експедитор здійснює оплату транспортних послуг перевізника з коштів, що надходять від замовника, протягом 5 банківських днів з моменту отримання коштів від замовника, якщо в заявці не вказано інше.

Згідно пункту 4.3 договору, оплата здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування на розрахунковий рахунок перевізника тільки після отримання оригіналу рахунку, копії, оригіналу акта виконаних робіт і оригіналів інших документів, що підтверджують перевезення, з урахуванням умов п. 3.1 договору, якщо інше не зазначено в заявці.

Відповідно до договору-заявки П/ГР № 297 від 21.05.2019, порядок розрахунків - протягом 10 банківських днів від CMR.

Згідно пункту 2.5 договору експедитор зобов`язаний своєчасно оплатити послуги перевізнику з коштів, отриманих від замовника, згідно зазначених термінів в заявці.

Відповідач частково оплатив надані послуги у розмірі 20 000,00 грн.

12.10.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено досудову претензію № 161 (арк.с.15), в якій просить оплатити заборгованість у розмірі 25 808,36 грн. Також зазначено, що позивачем повторно направлено на адресу відповідача рахунок на оплату, оригінал акту № 0000747 здачі-прийняття робіт для підписання та копію CMR.

На час прийняття рішення, доказів оплати наданих послуг у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, несплачена відповідачем сума становить 25 808,36 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Зважаючи на наявний в матеріалах справи договір між позивачем та відповідачем склались правовідносини щодо перевезення вантажу.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати наданих послуг. Відповідно до пункту договору-заявки, строк оплати наданих послуг є таким, що настав 11.06.2019.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу відповідач повинен сплатити позивачу встановлену договором плату за перевезення вантажу.

Суд не приймає заперечення відповідача про те, що оскільки акт приймання-передачі № 0000761 від 29.05.2019 не підписано та позивачем не надані відповідачу документи, передбачені пунктом 4.3 договору, тому строк виконання зобов`язання з оплати наданих послуг ще не настав, з огляду на таке.

Проаналізувавши умови договору, суд зазначає, що договір не містить вимогу щодо порядку направлення позивачем актів надання послуг відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу № 161 від 12.10.2020 та разом з листом були повторно направлені відповідачу акт приймання-передачі № 0000761 від 29.05.2019 для підписання та інші документи відповідно до пункту 4.3 договору. Акт приймання-передачі № 0000761 від 29.05.2019 відповідач не підписав.

Чинне законодавство не зобов`язує виконавця вчиняти дій щодо спонукання замовника до підписання акта надання послуг. У свою чергу, обов`язок прийняти послуги, а у випадку виявлення їх недоліків негайно про них заявити законом покладено саме на замовника.

В матеріалах справи не міститься мотивованої відмови відповідача прийняти послуги за актом приймання-передачі № 0000761 від 29.05.2019.

Також, факт виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 214259, на якій міститься підпис та печатка вантажоодержувача.

Крім того, суд зазначає, що відповідач своїми діями щодо часткової оплати наданих послуг підтвердив факт надання послуг.

Зважаючи на викладене, суд уважає, що строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 25 808,36 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 021,75 грн за період з 12.07.2019 по 05.11.2020 та інфляційних втрат у розмірі 542,88 грн за період липень 2019 - жовтень 2020.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 1 021,75 грн та інфляційних втрат у розмірі 542,88 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 2 102,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Камінського Артура Петровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІП АВТО ТРАНС" (14026, м. Чернігів, вул. Квітнева, 1В; ідентифікаційний код 37558048) основний борг у розмірі 25 808,36 грн, 3% річних у розмірі 1 021,75 грн, інфляційні втрати у розмірі 542,88 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова