РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2021Справа № 910/20158/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТА ТЄХ" (08606, Київська область, місто Васильків, військове містечко №11, буд.17, кв.20, )

до Міністерства оборони України (03168, м.Київ, проспект Повітрофлотський, 6, )

про стягнення 1 306 906,02 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Охріменко І.В.

Від відповідача : Матвіюк М.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТА ТЄХ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України та Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління про стягнення 1 306 906,02 грн. за виконані роботи по договору підряду №246/18 від 16.10.2018.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням, правонаступником якого позивач вказує Міністерство оборони України відповідно до наказу № 303 від 31.08.2020 "Про припинення Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління", договірних зобов`язань щодо оплати виконаних підрядних робіт по договору підряду №246/18 від 16.10.2018 за Актом приймання форми КБ-2в та Довідкою форми КБ-3 за вересень 2020 року на суму 1 306 906,02 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.12.2020 позов залишив без руху та надав строк для усунення недоліків позову у визначений строк.

18.01.2021 позивач засобами поштового зв`язку (відправлено 14.01.2021) подав до суду заяву про усунення недоліків позову, в якій вказав на виконання вимог ухвали від 28.12.2020, що належним і єдиним відповідачем у справі є Міністерство оборони України, позовні вимоги про стягнення 1 306 906,02 грн. за виконані роботи по договору підряду №246/18 від 16.10.2018 заявлено до Міністерства оборони України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.01.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23.02.2021.

08.02.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій учасник справи зауважив, що після підписання договору підряду №246/18 від 16.10.2018 сторонами неодноразово змінювались умови договірних відносин, додатковою угодою №8 від 27.11.2020 до договору (тобто після оформлення акту КБ-2в та довідки КБ-3 за вересень 2020 на спірну суму), яка була підписана між позивачем, як виконавцем, Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням, як замовником та відповідачем, як правонаступником замовника, визначено обсяг виконаних та оплачених робіт за умовами договору на суму 14 292 001,42 грн станом на 30.10.2020, та майбутні зобов`язання на суму 3232998,58 грн, що свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем, протилежних обставин позивачем належними засобами доказування не доведено.

19.02.2021 позивач засобами поштового зв`язку (відправлено 15.02.2021) подав до суду відповідь на відзив, в якій стверджує, що зазначена у додатковій угоді №8 вартість виконаних позивачем робіт була визначена на підставі підписаного між сторонами Акту звірки взаємних розрахунків за період 2018-2020, до якого при складанні не було включено Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в від 30.09.2020, оскільки остання дата, що вказана в Акті звірки взаємних розрахунків датована лише 03.09.2020 і цей акт не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій та первинним обліковим документом, у т.ч. як підписані сторонами акт форми КБ-2в, довідка КБ-3 за вересень 2020 на спірну суму є первинними документами та підлягають оплаті.

23.02.2021 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю уповноваженого представника у іншому судовому засіданні.

У підготовчому засіданні 23.02.2021 оголошено перерву до 16.03.2021.

16.03.2021 через відділ діловодства суду позивач подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

16.03.2021 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 13.04.2021.

13.04.2021 відповідач подав до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення об`ємів, якості фактично виконаних робіт, їх вартості та відповідності проектно-кошторисної документації й нормативно-правовим актам у галузі будівництва, що потребує спеціальних знань.

У судовому засіданні 13.04.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечував, просив задовольнити клопотання про призначення судової експертизи по справі.

Розглянувши клопотання відповідача про призначення судової експертизи по справі, суд протокольною ухвалою відмовив в його задоволенні у зв`язку з безпідставністю та невідповідністю ст. 99 ГПК України, оскільки поставлені позивачем питання не стосуються предмета доказування у даній справі.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТА ТЄХ" (генпідрядник за договором, позивач) та Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовник за договором) був укладений договір підряду №246/18, відповідно до якого замовник доручає, а генпідрядник забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт із «Будівництва будівлі казарми поліпшеного планування у військовому містечку №68, м. Очаків, Миколаївської області. Шифр - 68/К-1.» Будівельні роботи та поточний ремонт (45000000-7) (далі - об`єкт), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

За умовами п.3.1, 3.2 договору визначено, що договірна ціна становить 17 525 000,00 грн з ПДВ, є твердою, складається генпідрядником на підставі наданої ним цінової пропозиції згідно з вимогами нормативних документів у сфері ціноутворення в будівництві.

Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами, розраховуються виходячи з строків будівництва, виду будівництва, структури робіт, вартості трудових та матеріально-технічних ресурсів, врахованих у ціні пропозиції (договірній ціні), та на підставі прогнозних рівнів інфляції на наступні періоди, що схвалюються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 4.1.1. пункту 4.1 договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи по об`єкту проводяться на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою № КБ-3.

При взаєморозрахунках за виконані роботи підрядник складає розрахунок у довільній формі виходячи з номенклатури та обсягів виконаних у звітному місяці робіт, зазначених в Акті приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма № КБ-2в), нормативної кількості матеріальних ресурсів на виконані обсяги робіт, поточних ринкових цін їх придбання в зіставленні з цінами цих же ресурсів, врахованих в договірній ціні.

Відповідно до п. 5.2.4 договору, передача виконаних робіт по об`єкту генпідрядника та їх приймання замовником оформлюється Актом приймання виконаних будівельних робіт та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-2В, № КБ-3) з обов`язковим попереднім оформленням виконавчої технічної документації, актів на приховані роботи, виконавчих схем, тощо.

Згідно з п.п.6.1.1, 6.1.2 договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити виконані роботи. Приймати виконані роботи відповідно до типових форм № КБ-3 «Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» та № КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт».

01.04.2020 між сторонами підписано додаткову угоду №7 до договору підряду, відповідно до якої, у зв`язку із необхідністю визначення порядку здійснення оплати за обладнання, що поставляється генпідрядником на об`єкт будівництва, змінами обсягів фінансування замовника відповідно до Титульних списків на 2018-2020 роки, зміною банківських реквізитів сторін та з огляду на недотримання генпідрядником термінів виконання робіт, внесено зміни до договору, у т.ч. шляхом викладу п.1.2 договору в редакції «генпідрядник зобов`язується у строк до 10 січня 2021, виконати роботи з будівництва об`єкту та передати їх замовнику, а замовник - прийняти і оплатити виконані роботи (об`єкт), узгодили порядок розрахунків за обладнання, що поставляється генпідрядником та порядок фінансування.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що на виконання умов договору за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2020 ним виконано та передано відповідачу підрядні роботи на суму 937426,02 грн та за Актами приймання-передачі устаткування до монтажу, актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт обладнання від 30.09.2020, вартістю 369480,00 грн, про що сторонами підписані вказані акти та Довідку форми КБ-3 за вересень 2020 на суму 1306906,02 грн., проте відповідач зобов`язання щодо їх оплати не виконав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом до відповідача, як правонаступника замовника на підставі наказу Міністерства оборони України №303 від 31.08.2020 «Про припинення Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління.

Відповідач позов не визнає, зазначає про оформлення сторонами після підписання актів, на які посилається позивач, трьохсторонньої додаткової угоди №8 від 27.11.2020 до договору, в якій зафіксовано вартість виконаних та оплачених підрядних робіт та конкретну суму зобов`язання, яке має бути ще виконане та оплачене, тому пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості у заявленому розмірі є безпідставним.

Проаналізувавши доводи обох сторін, надані докази в їх сукупності, умови договірних відносин, та норми чинного законодавства, що підлягають застосування до спірних правовідносин, судом встановлено наступне.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір підряду.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №246/18 від 16.10.2018 за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Приписами частин 1, 2 статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

В якості доказів наявності заборгованості на суму 1 306 906,02 грн. за виконані роботи по договору підряду №246/18 від 16.10.2018 позивачем долучено до позову копію Акту приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в від 30.09.2020 за вересень 2020 на суму 937426,02 грн, а також акт вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 30.09.2020 на суму 369480,00 грн, Акт приймання-передачі устаткування до монтажу на суму 369480,00 грн. Вказані акти підписані та скріплені печатками позивача, як генпідрядника та Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, як замовника, без зауважень, тобто є належною підставою в розумінні норм чинного законодавства та розділу V договору для здійснення розрахунків.

При цьому, наказом Міністерства оборони України №303 від 31.08.2020 «Про припинення Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління», припинено юридичну особу - Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, реорганізувавши його шляхом приєднання до Міністерства оборони України, визначено Міністерство оборони України правонаступником всіх прав та обов`язків Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, для проведення реорганізації призначено комісію, якій доручено у т.ч. забезпечити надання у повного доступу до документів для здійснення аудиту та після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення ч відхилення цих вимог комісії з припинення юридичної особи, скласти передавальний акт стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами, а також інших активів і зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, 27.11.2020 між Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (замовником), Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТА ТЄХ" (генпідрядником) та Міністерством оборони України (правонаступником замовника), у т.ч. керуючись наказом Міністерства оборони України №303 від 31.08.2020 «Про припинення Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління», підписано додаткову угоду №8 до договору підряду №246/18 від 16.10.2018.

За умовами п.1 додаткової угоди №8, у зв`язку із припиненням Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління шляхом приєднання до Міністерства оборони України вирішено замінити одну із сторін договору, а саме замовника та правонаступника замовника.

Згідно положень п.2 додаткової угоди №8, генпідрядник погоджується, замовник передає, а правонаступник замовника приймає усі права та обов`язки, що належить замовнику за умовами договору.

За цією додатковою угодою, з дати її підписання сторонами, правонаступник замовника набуває прав і обов`язків замовника, визначених умовами договору, а замовник - втрачає визначені йому умовами договору права та обов`язки (п.3).

Сторони домовились, що ціна договору залишається незмінною та становить 17 525 000,00 грн (п.5 додаткової угоди), станом на 30.10.2020 генпідрядником виконано та замовником оплачено роботи за умовами договору на суму 14292001,42 грн. Генпідрядник зобов`язується виконати, а правонаступник замовника оплатити роботи за договором в подальшому на суму 3 232 998,58 грн. Фінансування робіт за договором в подальшому буде визначено правонаступником замовника та оформлено окремою додатковою угодою.

Згідно п.9 додаткової угоди, ця додаткова угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та розрахунків за договором.

Таким чином, сторонами, тобто учасниками спору у даній справі узгоджено, що станом на 30.10.2020 (тобто після підписання актів та довідки КБ-3 на спірну суму 1306906,02 грн) позивачем виконано та отримано оплату робіт на суму 14292001,42 грн., роботи вартістю 3 232 998,58 грн. будуть ще виконані та оплачені.

Доказів визнання недійсною, розірвання додаткової угоди № 8 до договору чи внесення змін до неї, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Всупереч вказаних вимог позивачем не надано належних доказів та не доведено підстав покладення на відповідача зобов`язання з оплати заявленої до стягнення суми 1306906,02 грн вартості виконаних робіт за актом КБ-2в та актами вартості устаткування, довідкою КБ-3 за вересень 2020.

Докази на підтвердження обставин того, що при узгодженні вартості виконаних та оплачених робіт у п.6 додаткової угоди не включено суму 1306906,02 грн, матеріали справи не містять.

Посилання позивача на те, що визначена сторонами сума 14292001,42 грн оплачених робіт зафіксована на підставі Акту звірки взаєморозрахунків за період 2018-2020 між ТОВ «ІТА ТЕХ» та Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням, в якому остання господарська операція датована 03.09.2020, у той час, як акт та довідка на заявлену суму підписані 30.09.2020, не є безумовним доказом узгодження сторонами взаємовідносин саме у такому порядку.

Долучені до позову листи, адресовані замовнику із вимогами визнання позивача кредитором за заборгованістю, що виникла на підставі договору підряду №246/18 від 16.10.2018, у т.ч. щодо вартості виконаних робіт за вересень 2020 у сумі 1306906,02 грн також не підтверджують визнання цих вимог відповідачем/Головою ліквідаційної комісії Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління та факту неврахування при узгодженні зобов`язань сторін по договору станом на 30.10.2020 за додатковою угодою №8 неоплачених підрядних робіт позивача на спірну суму.

Інших доказів, які б підтверджували наявність невиконаних зобов`язань відповідача щодо оплати 1306906,02 грн вартості виконаних робіт та устаткування за вересень 2020 за наданими позивачем первинними документами, суду не надано.

Докази складання та затвердження передавального акту реорганізації Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління із переліком погашеної/непогашеної дебіторської/кредиторської заборгованості, що було б підставою для встановлення факту наявності боргу поза межами укладеної додаткової угоди №8 у матеріалах справи відсутні.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі надані докази, документи та пояснення в їх сукупності, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування не доведено підстав та обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТА ТЄХ" до Міністерства оборони України про стягнення 1 306 906,02 грн. у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 22.04.2021.

Суддя О.М.Ярмак