ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 Справа № 917/207/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І.,

При секретарі судового засідання Дерій Ю.В.

розглянувши справу за позовною заявою Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД», вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ, 01103

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРОДНА АПТЕКА ПЛЮС», вул. Шевченка, 47, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200

про стягнення 47140,55 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 47140,55 грн заборгованості за договором поставки № 82434 від 28.02.2019, з яких: 39283,79 грн основний борг, 7856,76 грн проценти за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару у повному розмірі.

Ухвалою від 17.02.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвала суду від 17.02.2021 отримана відповідачем 23.02.2021, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про врученні поштового відправлення.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМА-ФАРМ, ЛТД» (далі - позивач, за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НАРОДНА АПТЕКА ПЛЮС (далі - відповідач, за договором - покупець) було укладено Договір поставки № 82434 від 28.02.2019 (далі - Договір) лікарських засобів та виробів медичного призначення (далі - Товар), за яким постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцеві, а покупець прийняти Товар та сплатити товар, асортимент, кількість та ціна якого, зазначені у видаткових накладних, які є його невід`ємною частиною.

Умовами зазначеного Договору сторони узгодили, зокрема, наступне:

- Предметом поставки є наступний Товар: лікарські засоби та вироби медичного призначення, предмети та засоби особистої гігієни, косметичні засоби, функціональні харчові продукти, дієтичні добавки та інші товари, які мають право відповідно до законодавства придбавати та продавати аптечні заклади та їх структурні підрозділи (п.1.2. Договору).

- Поставка Товару здійснюється окремими партіями, кількість та асортимент Товару в яких, визначається Сторонами шляхом оформлення Замовлень відповідно до умов, викладених в розділі 3 («Умови поставки Товару») цього Договору (п. 2.1. Договору).

- Загальна кількість та асортимент Товару, що поставляється за Договором, складається з кількості та асортименту Товару, погоджених Сторонами та вказаних в підписаних видаткових накладних на передачу Товару (п. 2.2. Договору).

- Одиниці виміру для кожного виду Товару вказуються в видаткових накладних на передачу (поставку) кожної партії Товару (п.2.3. Договору).

- Поставка Товару здійснюється окремими партіями, відповідно до поданих Покупцем та погоджених Постачальником Замовлень на поставку Товару (п. 3.1. Договору).

- Асортимент, кількість, ціну Товару, умови оплати кожної партії Товару Покупець вказує в Замовленні на поставку відповідної партії Товару (п. 3.2. Договору).

- 3агальна сума по Договору складається із всіх договірних вартостей по всіх видаткових накладних до даного Договору (п.5.4. Договору).

- Вартість кожної партії Товару обчислюється виходячи з кількості одиниць асортименту Товару у відповідній партії та вартості кожної одиниці асортименту Товару та вказується у видатковій накладній на кожну окрему поставку (п. 5.5.Договору).

- Оплата Покупцем Товару за цим Договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати Товару за цим Договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається Покупцем при поданні Замовлення на поставку (п. 6.1. Договору).

- При здійсненні Покупцем оплати Товару за цим Договором з відстроченням платежу строк, протягом якого Покупець зобов`язаний здійснити оплату за Товар на користь Постачальника, вказується Постачальником у видатковій накладній на Товар, який поставляється. При цьому перебіг такого строку починається від дати поставки Товару Покупцю, що вказана у видатковій накладній. Надання Постачальником Покупцю рахунку-фактури для оплати Товару з відстроченням платежу не є обов`язковим (п. 6.2.Договору).

- Приймання-передача Товару по кількості здійснюється на підставі товаросупровідних документів (п. 7.1.Договору).

- При отриманні Товару уповноважена особа Покупця повинна надати довіреність, яка оформлена відповідно до чинного законодавства України та вимог Постачальника, які не суперечать законодавству України (п. 7.2.Договору).

Як свідчить розрахунок позивача, на виконання умов Договору позивачем в період з 07.11.2020 по 14.01.2021 було передано у власність відповідача товар на загальну суму 39890,42 грн.

Передача товару підтверджується наявними у справі копіями видаткових накладних (а.с. 13-38, перелік накладних зазначений в додатку до позовної заяви разом з розрахунком суми основної заборгованості), які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця, скріплені печатками сторін.

Товар отримувався відповідачем на підставі довіреності №3-19 від 28.02.2019 (а.с. 12), на якій міститься печатка відповідача та підпис його представників.

Сторони домовилися, що оплата товару буде здійснюватися з відстроченням платежу. Строк оплати був визначений у кожній видатковій накладній окремо, що не суперечить п. 6.2. Договору.

Проте, зобов`язання щодо оплати у визначені видатковими накладними строки та у встановленому розмірі відповідач не виконав.

Відповідачем було проведено частковий розрахунок за отриманий товар. Згідно зробленого позивачем розрахунку позовних вимог (а.с. 5), різниця між вартістю поставленого товару та сумою сплачених коштів за нього складає 39283,79 грн.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Згідно з ч.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Можливість укладання договору купівлі-продажу з розстроченням платежу передбачена ст. 692 ЦК України.

Свої заперечення щодо розміру заявленої до стягнення суми основного боргу відповідач не надав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки договором встановлені чіткі строки виконання зобов`язань щодо оплати товару, не виконавши ці зобов`язання до визначених дат, покупець вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати товару є таким, що настав, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач заявив до стягнення 7856,76 грн процентів за користування чужими грошовими коштами (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 3), посилаючись на п. 10.4. Договору.

П. 10.4. Договору передбачено, що за умови прострочення Покупцем строків оплати за Товар за цим Договором, він повинен сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми оплати.

Суд звертає увагу, що ст. 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, зазначена норма визначає можливість передбачити в договорі інший розмір саме річних (в процентах від простроченої суми) які підлягають сплаті боржником.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №922/3578/18 передбачене ст.ст. 536, 625, 627 ЦК України право сторін визначати в договорі розмір процентів за користування грошовими коштами обмежується положенням ч.2 ст. 625 ЦК України, яка зазначає про стягнення 3% річних, що має наслідком визначення таких процентів саме у річних, а не у будь-якій інший спосіб обчислення процентів за умовами договору.

Отже, законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення (зокрема, в розмірі певного проценту за кожний день прострочення).

В п. 10.4. Договору сторонами не визначено, що обов`язком боржника є сплата саме річних в певному розмірі (20%) від простроченої суми. Таким чином, сторони не визначили в належний спосіб розмір процентів за користування грошовими коштами, в зв`язку з чим вимоги про стягнення 7856,76 грн саме як процентів за користування грошовими коштами є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Одночасно суд звертає увагу, що п. 10.3 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Разом з тим, вимоги про стягнення пені позивачем в межах даного Договору не заявлялись.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов в частині вимог про стягнення процентів відхилено судом в зв`язку з необґрунтованістю, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАРОДНА АПТЕКА ПЛЮС» (вул. Шевченка, 47, смт. Семенівка, Семенівський район, Полтавська область, 38200, ) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (вул. Кіквідзе, 18-а, м. Київ, 01103, ) 39283,79 грн основного боргу; 1891,67 грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині вимог в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне судове рішення складено 19.04.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко