ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. Справа №3/96-1012

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Г.В. Орищин

- О.С. Скрипчук

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007

у справі №3/96-1012

за позовом: Приватного малого підприємства „Ігор"

до відповідача 1 : ВАТ „Тернопільське об`єднання „Текстерно"

до відповідача 2: ТзОВ Міське бюро технічної інвентаризації

про: визнання права власності

З участю представників :

від позивача Саламандра Г.М. - представник (довіреність №б/н від 15.03.2021)

Кукурудза А.Є. адвокат (ордер ВО№1011147 від 07.12.2020)

Хорош І.Я. - директор

від відповідача 1 Дупіряк О.М. представник (довіреність №08/222-544 від 04.12.2020)

від відповідача 2 не з`явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007, суддя Турецький І.М., позов Приватного малого підприємства „Ігор" було задоволено. Визнано право власності за Приватним малим підприємством „Комерційна фірма „ІГОР" () м. Тернопіль бул. Шевченка ,37 на нерухоме майно - нежитлові приміщення, а саме: - теплиця (4-х секційна) вартістю 21450 грн., - теплиця 5-ти секційна вартістю 22650 грн. яке розташоване по адресу м. Тернопіль вул. Текстильна 18, як власником на законних підставах. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Міське бюро технічної інвентаризації" здійснити державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, а саме: теплиця (4-х секційна) вартістю 21450 грн., теплиця 5-ти секційна вартістю 22650 грн., яке розташоване по адресу м. Тернопіль вул. Текстильна 18, за Приватним малим підприємством „Комерційна фірма „ІГОР" ( ) м. Тернопіль бул. Шевченка ,37, як належним власником.

16.07.2020 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 у справі №3/96-1012. Апелянт подав клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно оскаржило вказане судове рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст. 120 ЗК України, ст.ст. 181, 182, 316, 328 ЦК України, ст.ст. 43,56,57,63,64,87 ГПК України. Апелянт наголосив, що про дану справу йому не було відомо, оскаржуване рішення він не отримував та в матеріалах справи відсутні докази надсилання процесуальних документів на його адресу. Судом першої інстанції не було досліджено питання наявності підстав для реєстрації права власності та чому не була проведена первинна реєстрація і чи взагалі відносяться вказані об`єкти до нерухомого майна. Апелянт заперечує продаж позивачеві об`єктів нерухомого майна.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 16.07.2020 справу №3/96-1012 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. головуючий суддя, Данко Л.С., Скрипчук О.С.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №311 від 03.09.2020 у зв`язку із звільненням у відставку судді-члена колегії Данко Л.С. було призначено проведення автоматизованої зміни складу суду у справі №3/96-1012.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 справу №3/96-1012 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л. головуючий суддя, Орищин Г.В., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 апеляційну скаргу ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 у справі №3/96-1012 було залишено без руху. Надано строк ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно до 24 вересня 2020 року для усунення вказаних судом недоліків при поданні апеляційної скарги. Витребувано в Господарського суду Тернопільської області матеріали справи №3/96-1012.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.10.2020 було відновлено апелянту пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно на рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 у справі №3/96-1012.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 було відкладено розгляд апеляційної скарги ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно на 25.01.2021.

04.01.2021 на адресу апеляційного суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 було відкладено розгляд апеляційної скарги ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно на 15.03.2021.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Мирутенка О.Л. розгляд справи 15.03.2021 не відбувся.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.03.2021 було призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 19.04.2021.

16.04.2021 на адресу апеляційного суду від позивача по справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії висновку експерта №182/21-22 від 09.03.2021, копії типового проекту теплиці зимової грунтової, копії проекту будівництва фундаменту теплиці.

19.04.2021 до Західного апеляційного господарського суду надійшли пояснення по справі від позивача ПМП „Ігор".

Апеляційний суд відмовляє позивачу в задоволенні вказаного клопотання, оскільки нові документи подані позивачем поза межами строків, визначених ст.262 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 у справі №3/96-1012 - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2007 до Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява Приватного малого підприємства „Комерційна фірма „Ігор" () м. Тернопіль бул. Шевченка, 37, до Відкритого акціонерного товариства „Тернопільське об`єднання „Текстерно" ( ) м. Тернопіль вул. Текстильна 18 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» () м. Тернопіль бульвар Шевченка,1 в якій позивач просив: визнати право власності за Приватним малим підприємством „Комерційна фірма „Ігор" () м. Тернопіль бул. Шевченка ,37 на нерухоме майно - нежитлове приміщення, а саме:

- приміщення теплиці (4-х секційної вартістю 21450 грн.)

- приміщення теплиці (5-ти секційної) вартістю 22650 грн., яке розташоване по адресу м. Тернопіль вул. Текстильна 18, як власником на законних підставах.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» ) м. Тернопіль бульвар Шевченка,1 здійснити державну реєстрацію права власності за Приватним малим підприємством „Комерційна фірма „Ігор" () м. Тернопіль бул. Шевченка ,37 на нерухоме майно - нежитлове приміщення, а саме:

- приміщення теплиці (4-х секційної вартістю 21450 грн.)

- приміщення теплиці (5-ти секційної) вартістю 22650 грн.), яке розташоване по адресу м. Тернопіль вул. Текстильна 18.

Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 позов Приватного малого підприємства „Ігор" було задоволено.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що позивач не направив копії позовної заяви відповідачам як того вимагають ст.ст. 56,57 ГПК України( в редакції чинній на 2007 рік).

Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було порушено ст. 64 ГПК України( в редакції чинній на 2007 рік), оскільки не повідомлялось відповідачів про час та місце судового розгляду та ст. 87 ГПК України не направлялась копія рішення відповідачам по справі. В матеріалах справи відсутні будь-які докази надсилання сторонам копій процесуальних документів. Ухвала про порушення провадження по справі була постановлена судом 05.03.2007(а.с.33), а рішення по суті спору 14.03.2007(а.с.35).

Вказане порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відповідно до вимог п.3.ч.3 ст. 277 ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2002 року між ВАТ „Тернопільське об`єднання „Текстерно" і ПМП „Комерційна фірма „ІГОР" було укладено договір №326 (купівлі продажу), згідно якого продавець (відповідач по справаі) продав, а покупець (позивач по справі) купив майно, а саме:

- теплиця (4-х секційна) вартістю 21450 грн.

- теплиця 5-ти секційна вартістю 22650 грн.

- вагон будівельний вартістю 192 грн.

- силова збірна ПР вартістю 294 грн.

- сітка вартістю 504 грн.

- пожежний щит вартістю 5 грн.

- огорожа з сітки вартістю 25 грн. всього на суму 45 120 грн.

На виконання вищеназваного договору ПМП „Комерційна фірма „ІГОР" оплатило Відкритому акціонерному товариству „Тернопільське об`єднання „Текстерно" 45120 грн. в тому числі ПДВ 7 520 грн.

Після оплати ВАТ „Тернопільське об`єднання „Текстерно" передало, а ПМП „Комерційна фірма „ІГОР" прийняло придбане майно, про що було складено акт прийому - передачі від 29 листопада 2002 року.

Суд першої інстанції при визнанні права власності за ПМП „Комерційна фірма „ІГОР" на нерухоме майно - нежитлові приміщення та реєстрацію такого права не перевірив наявність підстав для такої реєстрації, не встановив чому не була проведена первинна реєстрація майна і чи взагалі відносяться вказані у договорі об`єкти до нерухомого майна.

Вказані у договорі купівлі-продажу теплиці не обліковувались у відповідача - ВАТ «Текстерно» як об`єкт нерухомості, в зв`язку з чим первинна реєстрація не була проведена. Відповідно, під час продажу теплиць відповідач не передавав позивачу жодних документів технічної інвентаризації об`єкту (технічний паспорт), реєстраційного посвідчення на об`єкт нерухомого майна тощо, оскільки таких документів не існувало.

Крім того, в додатку до Договору зазначено саме перелік товарно-матеріальних цінностей, а не об`єктів нерухомості.

Ще одним доказом, що залишився поза увагою суду першої інстанції та ставить під сумнів визначення спірних теплиць як обєктів нерухомого майна є товарно-транспортна накладна від 29.11.2002, де вантажовідправник ВАТ «Текстерно», вантажоодержувач - ПМП „Комерційна фірма „ІГОР", пункт відвантаження вул. Текстильна, 18.

Вказана накладна оформлена на вантаж згідно договору №326 від 26.09.2002.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Відповідно рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

До об`єктів нерухомого майна віднесено будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно (статті 331, 376 ЦК України).

Згідно із Законом від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) об`єкт нерухомого майна (нерухоме майно, нерухомість) земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці (будівля, споруда, тощо), переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, який призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні, об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

В переліку ДК БС теплиці, тепличні споруди/будівлі відсутні.

Виходячи з викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами обставин набуття ним саме нерухомого майна (нежитлових приміщень) на підставі договору №326 (купівлі продажу) від 26 вересня 2002 року. Відповідно суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 по справі №3/96-1012 винесене з порушенням наведених норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким в позові Приватного малого підприємства „Ігор" відмовляє повністю за безпідставністю.

Судові витрати слід покласти на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно задовольнити.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 14.03.2007 у справі №3/96-1012 скасувати.

Постановити нове рішення.

В позові Приватного малого підприємства „Ігор" відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача по справі.

Стягнути з Приватного малого підприємства „ІГОР" (46025, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Руська, 27, ) на користь ВАТ Тернопільське об`єднання Текстерно (46010, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Текстильна, 18, ) 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні в повернення сплаченого судового збору при поданні апеляційної скарги.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Г.В. Орищин

О.С. Скрипчук

Повний текст постанови виготовлено 21.04.2021