ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3609/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Грейн" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9, корпус 1в, офіс 1-210)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010" (68001, Одеська область, Овідіопольський р-н, смт Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, буд. 140)

про стягнення 877 023,10 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Самсонюк Я.О. ордер серія ВК №1016498 від 12.02.2021

від відповідача: не з`явився

Історія справи.

1. Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Грейн".

16.12.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Органік Грейн" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010", в якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з урахуванням скоригованої вартості товару у розмірі 817 195,12 грн, пеню у сумі 26 803,11 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 26 324,10 грн, 3% річних у сумі 6 700,77 грн, а також судові витрати.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.11.2020 відкрито провадження у справі № 916/3609/20, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "13" січня 2021 р. о 12:00.

13.01.2021 відкладено підготовче засідання у справі №916/3609/20 на "17" лютого 2021 р. о 12:45.

26.01.2021 до суду від ТОВ "Україна-2010" надійшло клопотання про витребування доказів та відзив на позовну заяву.

15.02.2021 до суду від ТОВ "Органік Грейн" надійшли заперечення на відзив разом із копіями доказів, зокрема, тих, що відповідач просив витребувати.

15.02.2021 до суду від ТОВ "Органік Грейн" також надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 17.02.2021 з`явився представник відповідача. Позивач до суду не з`явився.

Представник відповідача не наполягав на задоволенні клопотання про витребування доказів та просив суд відкласти розгляд справи у зв`язку із здійсненням заходів щодо мирового урегулювання спору.

Протокольною ухвалою судом було відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010" про витребування доказів у зв`язку із наявністю копій таких документів в матеріалах справи, а також з огляду на те, що відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ГПК України, не надано доказів самостійного звернення для отримання відповідних доказів.

Протокольною ухвалою від 17.02.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, відкладено підготовче засідання на 10.03.2021 о 12:30.

Крім того судом було попередньо визначено дату та час для розгляду справи по суті , а саме 15.03.2021р. о 14:30.

05.03.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника та заява про проведення судового засідання 15.03.2021р. в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 10.03.2021 закрито підготовче провадження у справі №16/3609/20 та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на раніше визначену дату, а саме 15.03.2021 о 14 год. 30 хв.

15.03.2021 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням на лікарняному, про що надано відповідний доказ (а.с.139).

В судове засідання 15.03.2021 з`явився представник позивача, який питання щодо задоволення клопотання відповідача та відкладення розгляду справи залишив на розсуд суду.

Судом було визнано причину неявки відповідача поважною та оголошено протокольну ухвалу про перерву при розгляді справи по суті до 31.03.2021 о 12 год. 30хв., про що відповідача повідомлено ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України.

Судове засідання, яке було призначено на 31.03.2021, не відбулося, у зв`язку із перебуванням судді Щавинської Ю.М. на лікарняному з 24.03.2021.

Враховуючи закінчення перебування судді Щавинської Ю.М. на лікарняному, суд ухвалою від 06.04.2021 призначив судове засідання для розгляду справи №916/3609/20 по суті на 12.04.2021 о 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні 12.04.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач, повідомлений судом про дату та час розгляду справи шляхом направлення ухвали суду від 06.04.2021 на електрону адресу представника, у судове засідання 12.04.2021 не з`явився, про причини відсутності не повідомляв.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Грейн".

21.07.2020 між ТОВ "Органік Грейн" та ТОВ "Україна-2010" було укладено договір поставки №21.07.20-35, відповідно до якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 277 467,20 грн, що підтверджується видатковими накладними №ОГ-03/08003 від 03.08.2020, №ОГ-04/080004 від 04.08.2020, №ОГ-10/08001 від 10.08.2020.

Відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого товару виконав лише частково, здійснивши 14.09.2020 платіж на суму 400 000 грн та 09.11.2020 платіж на суму 150 000 грн.

Загальна сума сплачених відповідачем платежів, яка не включає в себе виконання п.3.6. договору, а саме сплати коригованої суми вартості товару, становить 550 000 грн, решта поставленого товару оплачена не була.

На підставі положень ст.ст. 546,549 ЦК України, ст.232 ГК України, п.9.2. договору, з огляду на порушення відповідачем термінів оплати поставленого товару, ТОВ "Україна-2010" повинно сплатити пеню у розмірі 26 803,11 грн.

Враховуючи положення ч.2 ст.625 ЦК України відповідачу також нараховано 3% річних у сумі 6 700,77 грн.

На підставі положень ст.ст.536, 692, 694, 1214 ЦК України, ст.232 ГК України, п.9.4. договору, відповідачу нараховано проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3% за кожен місяць від простроченої суми у розмірі 26 324,10 грн.

Враховуючи положення п.3.6., 3.6.1., 3.9. договору відповідачу також додатково нараховано до сплати скориговану вартість поставленого товару у сумі 61 172,70 грн.

Відповідач помилково зазначає про те, що специфікація не являється первинним бухгалтерським документом, водночас посилається на судову практику, яка не може стосуватися даних правовідносин, оскільки в постанові Вищого господарського суду України №912/2173/16 зазначено про те, що не може бути акт взаєморозрахунків підставою для здійснення сплати, а не специфікація. Тобто специфікація, як документ, є первинним бухгалтерським документом, при цьому коригування вартості було здійснено не на підставі специфікації чи акту взаєморозрахунків.

Договором не встановлено обов`язку позивача направляти вимоги чи листи-нагадування про сплату заборгованості.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010".

В матеріалах справи відсутні докази наявності у Боровик Алли Миколаївни повноважень на підписання договору №21.07.20-35 від 21.07.2020.

Жодних грошових коштів за укладеним договором від позивача відповідач в позику чи кредит не отримував, сам договір за своєю природою є самостійним договором, та не є договором товарного кредиту, тому нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 26 324,10 грн є неправомірним.

Проведене позивачем коригування вартості товару є подвійним, оскільки кошти у сумі 550 000 грн були сплачені з урахуванням коригування по курсу НБУ на день проведення таких платежів.

Умовами договору не передбачено здійснення коригування ціни товару станом на момент звернення з позовом.

Враховуючи висновки, викладені у постанові Вищого господарського суду України №912/2173/16, специфікація не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує зарахування коштів на рахунок позивача, а тому коригування за даним документом не є можливим.

За весь час з моменту укладання договору поставки позивач не звертався до відповідача з листом чи претензією про виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010" зобов`язань.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

21.07.2020 між ТОВ "Органік Грейн" (постачальник) та ТОВ "Україна-2010" (покупець) було укладено договір постави №21.07.20-35 (а.с.7-9), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується передати (поставити) покупцеві у його власність продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.

Згідно із п.п.2.1., 2.2. договору найменування, асортимент та кількість товару, визначаються у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору. Загальна кількість та вартість товару, що поставляється по даному договору, визначається сукупністю всього товару, що передається постачальником у власність покупцеві, за усіма специфікаціями, протягом всього строку дії цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна за одиницю та загальна вартість товару, зазначаються сторонами у специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Протягом строку дії цього договору грошові зобов`язання покупця існують та підлягають сплаті у гривні. Оскільки товар має імпортну складову сторони у специфікаціях визначають еквівалент ціни товару в іноземній валюті (долар США чи Євро), у відповідності до курсу продажу відповідної іноземної валюти відносно гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті підписання специфікації (п.3.2. договору).

Згідно із п. 3.3. договору покупець здійснює оплату вартості товару шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на рахунок постачальника. При перерахуванні коштів покупець зобов`язується вказувати у платіжному дорученні номер та дату рахунку, згідно якого здійснюється оплата. У випадку відсутності в платіжному документі цих реквізитів, постачальник має право зарахувати отримані кошти, в рахунок погашення будь-яких зобов`язань покупця, що виникли на підставі будь-яких додатків/специфікацій чи видаткових накладних.

Відповідно до п.3.5. договору покупець оплачує товар шляхом 100 % передоплати, якщо інший порядок та строки розрахунків не визначені у відповідній специфікації до цього договору.

Пунктом 3.6. договору у разі зміни курсу іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України покупець у день здійснення оплати за товар зобов`язаний самостійно визначити суму в гривнях, яку він повинен сплатити постачальнику, як скориговану вартість товару, за наступною формулою: Х2=Х1*Y2/Y1, де Х1 - вартість/частина вартості товару у гривнях, зазначена у відповідній специфікації, Y1 - курс продажу іноземної валюти до гривні, що склався на Міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті підписання Специфікації, Y2 - курс продажу іноземної валюти до гривні, що склався на Міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті оплати, Х2 - кінцева вартість неоплаченої частини Товару у гривнях.

Покупець вправі звернутися до постачальника з проханням провести розрахунок відповідно до вказаної формули та повідомити йому суму, що підлягає оплаті за товар (його частину).

Сторони домовились, що в якості курсу іноземної валюти до гривні, що склався на Міжбанківському валютному ринку України, використовується курс продажу іноземної валюти на момент закриття торгів. Сторони домовились, що курс продажу іноземної валюти до гривні визначається згідно інформації, опублікованої за посиланням: http://minfin.com.ua/currency/mb/.

Сторони домовились про те, що якщо курс продажу іноземної валюти до гривні, що склався на Міжбанківському валютному ринку України, зміниться більше ніж на 1% на другий банківський день від дня зарахування коштів (їх частини), постачальник вправі скоригувати вартість товару у гривні, сплачену покупцем, на величину таких змін.

У разі виникнення між сторонами суперечок щодо курсу валюти, достатнім доказом існування курсу Міжбанку на визначену дату, є роздруківка відповідної сторінки з сайту, що зроблена постачальником та засвідчена підписом його уповноваженої особи та печаткою.

Відповідно до п.3.6.1. договору для індексації (коригування) вартості товару, відповідно до умов п. 3.6. договору, датою або днем оплати, вважається дата надходження грошових коштів на рахунок постачальника або дата проведення розрахунку в іншій формі, окрім грошової.

Згідно з п.3.7. договору у випадку порушення покупцем строків та порядку оплати товару, встановлених договором, постачальник з першого дня порушення набуває право в односторонньому порядку скоригувати вартість товару відповідно до умов п. 3.6. договору та вимагати від покупця негайної повної оплати за весь товар, а покупець повинен негайно виконати вказану вимогу постачальника.

У випадку прострочення покупцем оплати за товар, коригування вартості товару, що буде оплачений з простроченням, здійснюється лише у разі збільшення курсу продажу іноземної валюти на Міжбанківському валютному ринку України на дату оплати. У випадку зниження курсу, валютний еквівалент вартості товару, що буде оплачений з простроченням, розраховується по курсу на момент укладання специфікації до договору.

За умовами п.3.9. договору у випадку якщо покупцем не будуть виконані грошові зобов`язання за цим договором у повному обсязі або частково і постачальником буде подано позов до суду, сторони узгодили, що для індексації (коригування) вартості товару, відповідно до умов п.3.6. договору, датою або днем оплати буде вважатися дата складання та підписання постачальником позовної заяви до суду відповідної юрисдикції, у якій покупець буде виступати відповідачем. При цьому коригування вартості товару здійснюється з урахуванням умов п.3.7. даного договору.

Розділом 4 договору визначені умови та порядок поставки, де в п. 4.1. вказано, що поставка товару здійснюється окремими партіями, на умовах та у строки, визначені у специфікаціях до цього договору. У разі порушення строків оплати товару, постачальник вправі перенести строки поставки товару на кількість днів, рівну кількості днів прострочення оплати і до нього не можуть застосовуватись передбачені цим договором та чинним законодавством України, санкції за прострочення поставки товару.

Згідно п. 4.7. договору право власності, а також пов`язаний з таким правом ризик випадкової загибелі або пошкодження (псування) товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару за видатковою накладною та підписання її уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 9.2. договору у випадку порушення термінів або умов оплати товару, покупець сплачує постачальнику пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

В пункті 9.4. договору сторони погодили, що за порушення грошових зобов`язань по оплаті товару, покупець сплачує на користь постачальника проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3 % за кожен місяць від простроченої суми за весь період прострочення.

Нарахування пені за прострочення виконання грошових зобов`язань здійснюється до повного розрахунку (п. 9.6. договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом одного року, але, в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. При відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору за місяць до закінчення терміну його дії, договір вважається пролонгованим на тих же умовах, на той же термін (п. 13.1. договору).

21.07.2020 сторонами було складено, підписано та скріплено печатками специфікацію №1 (а.с.10), відповідно до якої постачальник здійснює поставку товару, а саме: 1) добрива NPKS 8-24-24-(9) POLIFOSKA 2 (кількість товару 67,500, ціна за одиницю без ПДВ 11 828,40 грн, грошовий еквівалент ціни за одиницю без ПДВ (Євро) 375,00 грн, загальна вартість на момент укладання даної специфікації без ПДВ 798 417 грн, еквівалент загальної вартості без ПДВ 25 312,50 Євро); 2) добрива NPKS 8-24-24-(9) POLIFOSKA 2 (кількість товару 22,500, ціна за одиницю без ПДВ 11 828,40 грн, грошовий еквівалент ціни за одиницю без ПДВ (Євро) 375,00 грн, загальна вартість на момент укладання даної специфікації без ПДВ 266 139 грн, еквівалент загальної вартості без ПДВ 8 437,50 Євро).

У відповідності до п.2 специфікації загальна вартість товару становить 1 277 467,20 грн, що у відповідності до умов договору є еквівалентом 40 500 Євро. Курс, що склався на Міжбанківському валютному ринку України на дату, що передує даті укладання даної специфікації, складає 31,5424 грн за 1 долар США.

Пунктом 3 специфікації передбачено, що покупець оплачує вартість товару наступним чином: оплата товару в розмірі 100% загальної вартості товару, що постачається по цьому договору, здійснюється до 31.08.2020.

У підтвердження поставки товару позивачем надано суду підписані та скріплені печатками сторін видаткові накладні №ОГ-03/08003 від 03.08.2020 на суму 596 151,36 грн (а.с.12), №ОГ-04/08004 від 04.08.2020 на суму 276 784,56 грн (а.с.13), №ОГ-10/08001 від 10.08.2020 на суму 404 531,28 грн (а.с.14).

Жодних доказів у спростування поставки товару на загальну суму 1 277 467,20 грн відповідачем суду не надано.

Відповідачем, як встановлено судом та останнім не заперечується, поставлений товар було оплачено частково на загальну суму 550 000 грн (09.11.2020 платіж на суму 150 000 грн, 14.09.2020 платіж на суму 400 000 грн), про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка по рахунку (а.с.15).

Доказів оплати залишку товару матеріали справи не містять.

6. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Надаючи правову оцінку склавшимся між сторонами договірним правовідносинам суд зазначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи положення ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, який не був визнаний судом недійсним у встановленому порядку, договір поставки є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши надані сторонами докази, суд зазначає про доведення позивачем факту поставки товару на загальну суму 1 277 467,20 грн та часткової оплати відповідачем отриманого товару на суму 550 000 грн.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо особи, яка підписала договір, оскільки по-перше, дійсність договору не є предметом дослідження в рамках даної справи, по-друге, договір з боку позивача підписано ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , як зазначає відповідач.

Водночас, вирішуючи питання щодо суми основного боргу, яка підлягає стягненню, з урахуванням вимог позивача про стягнення заборгованості, враховуючи скореговану вартість товару, суд вказує наступне.

Враховуючи визначений п. 3.6. обов`язок покупця у разі зміни курсу іноземної валюти у день здійснення оплати за товар самостійно визначити суму в гривнях, яку підлягає сплаті, а також пояснення відповідача щодо часткової оплати поставленого товару з урахуванням положень означеного пункту договору, суд зазначає, що сума боргу у Євро після часткової оплати відповідачем поставленого товару становить 23 924,93 Євро.

Така сума була розраховано судом шляхом здійснення елементарного математичного підрахунку наступним чином: 40 500 Євро (погоджена сторонами вартість товару у Євро) 12 082,91 Євро (еквівалент здійсненого відповідачем платежу у сумі 400 000 грн по курсу станом на 11.09.2020 за 1 Євро 33.1046 грн) 4492,16 Євро (еквівалент здійсненого відповідачем платежу у сумі 150 000 по курсу станом на 06.11.2020 за 1 Євро 33.3915 грн) = 23 924,93 Євро. При цьому курс Євро судом було взято на дату, що передувала даті оплати, оскільки саме такий порядок було погоджено сторонами у п. 3.6. договору.

Визначаючи еквівалент суми у розмірі 23 924,93 Євро, суд враховує погоджений сторонами порядок коригування вартості товару у разі подання постачальником позову до суду внаслідок невиконання грошового зобов`язання, водночас зазначає, що позов датований 30.11.2020, тоді як фактично направлений був 14.12.2020, тобто майже через два тижні після дати складання.

Згідно інформації, опублікованої за посиланням: http://minfin.com.ua/currency/mb/, курс Євро станом на 27.11.2020 становив за 1 Євро 34.0824, тоді які станом на 11.12.2020 курс становив за 1 Євро 33.8912.

Враховуючи, що фактично позивач не позбавлений можливості поставити на позові будь-яку дату, яка є найбільш вигідною для нього, суд вважає, що правильним та справедливим є застосування в даному випадку курсу Євро станом на дату, що передує направленню засобами поштового зв`язку позовної заяви до суду та відповідачу, тобто 11.12.2020.

Враховуючи означене, скоригована вартість залишку неоплаченого товару становить 810 844,59 грн (23 924,93 Євро * 33.8912).

Враховуючи підтвердження матеріалами справи факту поставки товару, з огляду на те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, не надав, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості з урахуванням скоригованої вартості товару у розмірі 810 844,59 грн, з урахуванням чого вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено судом відповідальність у вигляді пені сторонами було передбачено п. 9.2. договору.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 3% річних (а.с.11), вважає їх вірними, а вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 26 803,11 грн та 3% річних у розмірі 6 700,77 грн такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами в розмірі 26 324,10 грн, суд враховує наступне.

Перш за все необхідно зазначити, що сплата покупцем за порушення грошових зобов`язань процентів за користування чужими грошовими коштами погоджено сторонами п.9.4. договору.

При цьому, як слідує із змісту договору та специфікації, сторонами передбачено проведення оплати відповідачем вартості отриманого товару з відстрочкою платежу.

Термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Такий правовий висновок викладено зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

За приписами статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 5 статті 694 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Як роз`яснено в п. 6.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв`язку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобов`язання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов`язання.

Таким чином, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування чужими грошовими коштами є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства України.

Водночас, здійснивши перевірку правильності здійсненого позивачем розрахунку, суд встановив, що вірною сумою нарахованих позивачем відсотків є 26 324,02 грн, з огляду на що вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна-2010" (68001, Одеська область, Овідіопольський р-н, смт Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, буд. 140, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Органік Грейн" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 9, корпус 1в, офіс 1-210, ) основний борг з урахуванням скоригованої вартості товару у сумі 810 844 /вісімсот десять тисяч вісімсот сорок чотири/ грн 59 коп., пеню у сумі 26 803 /двадцять шість тисяч вісімсот три/ грн 11 коп., 3% річних у сумі 6 700 /шість тисяч сімсот/ грн 77 коп., відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 26 324 /двадцять шість тисяч триста двадцять чотири/ грн 02 коп., судовий збір у сумі 13 060 /тринадцять тисяч шістдесят/ грн 09 коп.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 22 квітня 2021 р.

Суддя Ю.М. Щавинська