ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.04.2021 Справа № 905/2129/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при помічнику судді Харченко Ю.С. розглянувши матеріали справи №905/2129/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця", м.Лиман Донецької області,

до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м.Маріуполь Донецької області,

про стягнення 49 857,72 грн.,-

Представники сторін:

від позивача: Поліщук О.І. - за довіреністю, на підставі наказу та посадової інструкції;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення додаткових зборів і плати в сумі 90 159,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на порушення відповідачем умов договору про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017 в частині вивозу відповідачем вагонів зі станції Маріуполь-Сортувальний пізніше обумовленого часу, що зумовило нарахування позивачем додаткової плати та зборів.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2129/20; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

11.01.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив №09/36 від 06.01.2021, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що після проведення технічного огляду вагонів у парку прийому станції виявлено 16 вагонів, які мали порушення технічного стану та загрожували безпеці руху про що було зроблено запис у книзі натурного огляду вагонів працівниками комбінату та залізниця в порушення п.15 договору №1-28 від 28.02.2017 не оформила акт; на шляху прямування залізниця відчепила частину вагонів від основної відправки тому на станцію призначення 12.06.2020 прибуло лише 41 навантажений вагон, частина вантажу (9) вагонів прибула пізніше, внаслідок чого знадобився час для оформлення належної документації; плата за користування вагонами в сумі 40 302,00грн ним сплачена та в порушення вимог п.12 Розділу 6 ППВ пред`явлена позивачем двічі, а несвоєчасне звільнення колій станції призначення виникло з причин які не залежали від відповідача, з вини залізниці.

Ухвалою суду від 19.02.2021 визначено розглядати справу №905/2129/20 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

05.03.2021 від позивача до суду надійшла відповідь б/н від 09.03.2021 на відзив в якому останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що після відцепки 9 вагонів на шляху прямування була здійснена їх прицепка по станції Волноваха, що підтверджується натурним листом №2526; достатність часу для оформлення належної документації; знаходження спірних вагонів на передавальних коліях ст.Маріуполь-Сортувальний, а не подання локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження); укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження), а акт на який посилається відповідач не обмежує кількість вагонів ні з максимальної ні з мінімальної сторони; питання обсягу вантажів мають врегульовуватись з відправниками та не мають ніякого відношення до факту затримки спірних вагонів на станції; виявлення 16 вагонів з порушення технічного стану не є підставою для звільнення відповідача від сплати належних залізниці платежів, оскільки закон не ставить їх сплату в залежність від складання/не складання актів форми ГУ-23, а вагони підлягають направленню в ремонт після вивантаження.

Також, від позивача надійшла заява №2022/471 від 04.03.2021, в якій останні зазначає, що розмір позовних вимог підлягає зменшенню на 40 302,00грн., у зв`язку зі сплатою відповідачем у повному обсязі плати за користування вагонами, а отже стягненню з відповідача підлягає - 49 857,72грн

Ухвалою суду від 11.03.2021 підготовче засідання відкладено на 30.03.2021 року об 11:00год.

22.03.2021 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення вих.№09/36 від 18.03.2021, в яких останній заперечує проти доводів позивача, викладених у відповіді на відзив, посилаючись на те, що жодним нормативно-правовим актом не зазначено, що надання супутніх послуг, пов`язаних з затримкою вагонів, починається після зарахування цих вагонів у платне користування вантажовласнику, не вказано з якого часу вагони вважаються затриманими; не подання залізницею вагонів своїм локомотивом, які прибули на поїзді №3301, позивач обґрунтовує на підставі недіючої редакції Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених Міністерством транспорту України №113 від 25.02.99; перевищення узгодженого залізницею і підприємством середньодобового прибуття вагонів є причиною несвоєчасного забирання вантажовласником вагонів з колій загального користування, тому несвоєчасне звільнення колій станції призначення сталося виключно з вини залізниці, а відповідний акт обстеження є підставою для розрахунку максимальної та середньодобової переробної здатності вантажного фронту.

Ухвалою суду від 30.03.2021 заяву позивача №2022/471 від 04.03.2021 про зменшення розміру позовних вимог задоволено та визначено розглядати справу з урахуванням її змісту; закрито підготовче провадження по справі №905/2129/20 та призначено розгляд справи по суті на 20.04.2021 року о 12:00год.

Представник позивача в судове засідання з`явилась та наполягала на задоволенні позовних вимог, з урахування заяви про зменшення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується даними офіційного веб-сайту "Укрпошта", зокрема згідно трекінгу поштових відправлень, поштова кореспонденція вручена особисто 05.04.2021.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки відповідача за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (залізниця) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» (власник колії) укладено договір №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» (зі змінами і доповненнями від 01.08.2018).

Відповідно до пункту 1 вказаного договору, згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору, експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, до станції Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

Згідно п.5 договору вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці.

Пунктом 6 договору кількість вагонів в кожній передачі, яка здається власнику колії встановлюється: в маршрутах з доменним коксом, окатишами залізорудними, порожніми хоперами під навантаження - в кількості, що прибули; в поїздах з різними вантажами - не більше 228 осей (57 вагонів); в маршрутах, що прибувають на станцію Рудна - не більше 220 осей (55 вагонів). Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний Залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, по станції Рудна власника колії - впродовж 4-х годин, після закінчення передавальних операцій.

На під`їзній колії встановлюється загальний (єдиний) термін знаходження вагонів -36,0 годин (п.10 договору).

На підставі пункту 14 договору власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за: б) користування вагонами (контейнерами), згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; в) інші збори і плати згідно з Статутом залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Додатковою угодою від 19.11.2019 про внесення змін до договору 1/28 від 02.02.2017 сторони доповнили пункт 19 договору та продовжили термін його дії до 31.12.2020 включно.

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (замовник, відповідач) укладено договір №00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг, відповідно до п.1.1 якого, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Розділом 2 договору визначено права та обов`язки сторін, зокрема замовник зобов`язався: сприяти виконанню узгодженого технологічного часу перебування вагонів на під`їзних коліях згідно з договором про експлуатацію під`їзної колії (договором про подачу та забирання вагонів), та не використовувати вагони, як місця для зберігання вантажів (п.2.1.5); відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.2.1.7). Перевізник зобов`язався: приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору (п.2.3.2); складати документи передбачені пунктом 1.3 цього договору щодо нарахування сум платежів (п.2.3.5).

Згідно п.3.1 договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п.4.1 розрахунки за цим договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця».

По мірі виконання перевезень та надання послуг, перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати, зокрема додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг) (п.4.5).

Пунктом 4.8 договору передбачено, що замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання зведеної відомості зобов`язаний надіслати перевізнику підписану зведену відомість або підписати її із зауваженнями. У випадку підписання зведеної відомості із зауваженнями між замовником та перевізником здійснюється перевірка наданих послуг та за результатами перевірки проводиться коригування, яке відображається в наступних зведених відомостях.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна зі сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Докази письмового звернення з пропозицією про припинення договору однією із сторін матеріали справи не містять, наявність зобов`язальних відносин за зазначеним договором сторонами не заперечується, у зв`язку з чим суд вважає, що вказаний договір є діючим.

12.06.2020 о 00:50год. на станцію Маріуполь-Сортувальний на адресу відповідача зі станції Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці прибув поїзд №2525, до складу якого входило 50 вагонів.

Згідно пам`ятки №1591 про подання вагонів, передача вагонів відбулась без зауважень до технічного стану, час передачі вагонів при подаванні о 02:53год 12.06.2020 із зазначенням того, що поїзд має 50 вагонів.

Відповідно до акту про затримку вагонів №1-27 від 14.06.2020, що складений у присутності агента комерційного ОСОБА_1 та представника вантажовласника ОСОБА_2, поїзд №2525 у кількості 50 вагонів прибраний з 2 колії парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний 14.06.2020 о 05:10 год., із зазначенням в акті представником вантажоодержувача, що термін вказаний в договорі, має декларативний характер і не несе за собою фінансову відповідальність.

Згідно акту загальної форми 6-182 від 15.06.2020, поїзд №2525 в кількості 50 вагонів з 6год.53хв 12.06.2020 простоював з вини вантажоотримувача ПРАТ ММК ім.Ілліча, вагони з 5 колії ст.Маріуполь-Сортувальний забиралися вантажовласником колії о 05год10хв 14.06.2020, у зв`язку з чим перевізником нараховано платежі за затримку вагонів на коліях станції в загальній сумі 75 133грн 10коп (ПДВ 15 026грн 62коп), а саме: плата за користування 46год.17хв (50 вагонів, власн.філія «ЦТЛ») - 33 585грн 00коп. та збір за зберігання вантажів (3436т, 1доба) - 41 548грн 10коп.

Нараховані платежі були внесені позивачем до відомості №15069067 плати за користування вагонами і накопичувальної картки №15060535 та були пред`явлені Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» для підписання та оплати.

Представник відповідача відомість і накопичувальну картку підписав із зауваженнями наступного змісту: «сума 33 585,00грн відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку»; «сума 41 548,10грн відхиляється, буде розглянута у претензійному порядку».

Відмова відповідача оплатити нараховані платежі стала підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Згідно ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 8 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 затверджений Статут залізниць України (далі - Статут), який згідно ст.2 визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 119 Статуту залізниць України, передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

На підставі п.п.2-4, 6, 12 Правил користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.1999 облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться: на станціях відправлення та призначення за відомістю плати ф. ГУ-46, пам`яток про подавання/забирання вагонів ф. ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф. ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23. Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

На підставі приписів п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства Транспорту України №644 від 21.11.2000 (далі - Правила зберігання вантажів), збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження.

За приписами п. 2.1 глави 2 «Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування» розділу ІІІ «Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів» Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послугами, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

З розрахунку позивача вбачається, що термін зберігання вантажу - 50 вагонів склав: 46год. = (пільгова доба) = 22год. : 24 = 0,9 = 1 доба; загальний час зберігання вантажу (50 вагонів - 3436тонн) склав: 1 доба х 4 грн/тона (ставка одного вагону) х 3,023 (діючий коефіціент) х 3436т (загальна вага нетто вагонів) = 41 548,10грн (без ПДВ), з урахуванням ПДВ 49 857,72грн (з ПДВ).

Як вбачається з розрахунку позивача, останній прийняв до розрахунку масу вантажу у показниках нетто. Проте, ця маса є меншою ніж брутто. Враховуючи право позивача обирати спосіб захисту та межі прав, які він вважає захистити в межах судового провадження,суд вважає що вимоги позивача є правомірними та підлягають захисту.

Правомірність нарахування плати за зберігання вантажу також підтверджується конклюдентними діями відповідача, який сплатив плату за користування спірними вагонами, затриманими з його вини, що підтверджується відповідачем та позивачем , та стало підставою для зменшення позовних вимог.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, вимоги щодо стягнення збору за зберігання вантажу підлягають задоволенню в сумі 49 857,72грн.

Посилання відповідача на те, що після проведення технічного огляду вагонів у парку прийому станції виявлено 16 вагонів, які мали порушення технічного стану та загрожували безпеці руху про що було зроблено запис у книзі натурного огляду вагонів працівниками комбінату та залізниця в порушення п.15 договору №1-28 від 28.02.2017 не оформила акт є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виявлення несправних вагонів, які загрожували безпеці руху, крім того вагони прийняті вантажоодержувачем без зауважень щодо їх технічного стану, що підтверджується пам`яткою №1591 про подавання вагонів.

Доводи відповідача щодо прибуття частини вантажу (9 вагонів) пізніше, через їх відцепку, що стало підставою для необхідності додаткового часу для оформлення належної документації, спростовуються матеріалами справи, зокрема згідно натурного листа поїзду 2526 від 12.06.2020 на станції Волноваха була здійснена прицепка 9 вагонів, які також відображені в пам`яткі №1591 про подавання вагонів, тобто на станцію призначення прибуло 50 вагонів. До того ж, вказане не спростовує можливість відповідача у законодавчо встановлені строки отримати вантаж, який вже прибув на станцію призначення.

Відповідач у відзиві, посилаючись на п.121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами, зазначив, що несвоєчасне звільнення колій станції призначення виникло виключно з причин, що залежать від перевізника, оскільки подані до розвантаження вагони перевищували максимальну переробну спроможність навантажувальних та розвантажувальних пунктів одержувача.

Відповідно до п.121 Статуту залізниці Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами, у разі подання локомотивом залізниці вагонів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність.

В даному випадку вагони знаходилися на передавальних коліях станції Маріуполь-Сортувальний і відповідно до умов договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом комбінату впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій, тому посилання відповідача на п.16 Правил користування вагонами і контейнерами є безпідставним та необґрунтованим. До того ж, укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження) комбінату, а твердження відповідача на визначену в акті обстеження під`їзної колії середньодобову кількість вагонів по ст. Маріуполь-Сортувальний у розмірі 219 вагонів, суд до уваги не приймає, оскільки ані умовами укладених між сторонами договорів, ані актом обстеження не передбачена заборона залізниці подавати вагони у більшій від зазначеної кількості. До того ж, згідно відомостей про прибуття вагонів на під`їзну колію ПРАТ «ММК ім. Ілліча» з внутрішньої диспетчерської системи комбінату вбачається, що в період з 02.06.2020 по 30.06.2020 кількість поданих на під`їзну колію відповідача вагонів перевищує середньодобову кількість вагонів кожного дня місяця.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку позов Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення 49 857,72грн задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати із сплати судового збору покладаються на відповідача з урахуванням зменшення позовних вимог. Додатково суд роз`яснює позивачеві, що у відповідності до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору в частині вимог, які зменшені за ініціативою позивача, повертається останньому за його клопотанням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення 49 857,72 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Єжи Ґедройця (Тверська), 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) заборгованість в сумі 49 857 (сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) гривень 72 копійки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 162 (тисяча сто шістдесят дві) гривні 39 копійок.

3. Наказ видати після набрання рішення законної сили.

4. Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 20.04.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2021р.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua) .