Представники учасників справи у судове засідання не прибули.
Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» 14675624,51 грн, які складаються із заборгованості за договором № 1086/01 від 03.12.2019 у розмірі 12799994,03 грн, пені у розмірі 657000,04 грн, штрафу у розмірі 912353,31 грн, інфляційних нарахувань у розмірі 142027,12 грн та 3% річних у розмірі 164250,01 грн; стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» витрати позивача, понесені у зв`язку із розглядом справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.01.2021.
У судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва: 04.02.2021, 18.03.2021, 25.03.2021.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.04.2021 року позов задоволено частково.

07.04.2021 через загальний відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/20133/20 та відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява 08.04.2021 передана судді Демидову В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 19.04.2021.

Представники сторін у судове засідання 19.04.2021 не прибули, враховуючи, що ухвалою суду явку представників сторін у судове засідання не визнавалось обов`язковою, суд розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/20133/20 за їх відсутністю.

Розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/20133/20, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Судом встановлено, що 13.11.2020 між ТОВ «Зоннененергі» (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Моріс Груп» (далі - адвокатське об`єднання) укладено Договір про надання правничої допомоги № 075/20 МГ.

В порядку та на умовах, визначених Договором, Адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо захисту клієнта, представництва його інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів або надання консультацій щодо захисту та представництва клієнта, а клієнт зобов`язується належним чином прийняти її та оплатити ( п.1.1 договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ сторони погодили погодинну тарифну ставку працівників адвокатського об`єднання, як становить:

Керівник практики, партнер 220 доларів США;

Радник 175 доларів США;

Старший адвокат 135 доларів США;

Провідний адвокат 135 доларів США;

Старший юрист 125 доларів США;

Провідний адвокат 115 доларів США;

Провідний юрист 105 доларів США;

Адвокат 95 доларів США;

Юрист 85 доларів США;

Помічник адвоката 75 доларів США;

Молодший юрист 65 доларів США.

Відповідно до детального опису наданого АО «МОРІС ҐРУП» послуг (правової допомоги) в межах господарської справи № 910/20133/20 передбачено, що останнім надано наступні послуги:

- Аналіз наданих документів щодо заборгованості ДП "Гарантований покупець" та формування правової позиції у справі, який було здійснено старшим адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем - 2 години;

- Підготовка та подання процесуальних документів старшим адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем - 19,77 годин, з них:

позовної заяви - 10,02 години;

відповіді на відзив- 2,25 години;

письмових заперечень на клопотання відповідача щодо залучення третіх осіб- 1,25 години;

письмових заперечень на клопотання відповідача щодо клопотання про зменшення штрафних санкцій - 0,50 години;

заяви про зменшення позовних вимог та розрахунку заборгованості - 3 години;

заяви щодо подальшого стягнення судових витрат у справі - 0,75 години;

додаткових письмових пояснень по справі та уточненого розрахунку заборгованості - 2 години;

- Перевірка розрахунків по справі помічником адвоката Цибулько Анастасією Сергіївною - 1,50 години.

- Отримання інформації щодо стану справи в суді, що було здійснено помічником адвоката Цибулько Анастасією Сергіївною - 0,17 години.

- Ознайомлення з матеріалами справи - 2 години (з них адвоката Соботника Ростислава Володимировича - 1 година; адвоката Митюка Сергія Петровича - 1 година).

- Підготовка до участі у судовому засіданні адвоката Митюка Сергія Петровича - 1 година.

- Участь у підготовчих та судових засіданнях господарського суду міста Києва - 5,64 години (з них старшого адвоката Іванова Андрія Олександровича - 4,14 години; адвоката Соботника Ростислава Володимировича - 1 година; адвоката Митюка Сергія Петровича - 0,50 години).

Відповідно до замовлення на надання правової допомоги №1 від 13.11.2020 (додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ від 13.11.2020 р) передбачено вартість наданої правової допомоги та порядок розрахунків, відповідно до якого вартість послуг визначається на підставі кількості часу, витраченого працівниками Адвокатського об`єднання та/або залученими Адвокатським об`єднанням адвокатами та/або консультантами на надання правової допомоги і розміру погодинної тарифної ставки відповідного працівника та/або залученого Адвокатським об`єднанням адвоката та/або консультанта на надання правової допомоги, зазначеної в Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № 075/20-МҐ від 13.11.2020 року (пункт 2.1. замовлення).

Договір діє з дати його підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у відповідності до укладених замовлень.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем додано до матеріалів справи належним чином засвідчені наступні документи: копія договору 075/20-МҐ від 13.11.2020 року про надання правничої допомоги, додаток №1 до договору №0602-20 від 19.06.2020 року про надання правової допомоги з додатками 1 (погодинна тарифна ставка працівників АО «МОРІС ҐРУП» та додаток 2 до нього (замовлення на надання правової допомоги №1 від 13.11.2020), детальний опис наданих АО «МОРІС ҐРУП» послуг (правової допомоги) в межах господарської справи № 910/20133/20

Станом на 05.04.2021 року сума витрат на правничу допомогу склала 113 236,54 грн.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ сторони погодили погодинну тарифну ставку працівників адвокатського об`єднання із зазначенням їх посад, проте не надали жодних документів, які б це підтверджували.

Суд не може самостійно визначити посаду заявлених представників, які зазначені в детальному описі та, які надавали правничу допомогу.

Представником позивача Івановим Андрієм Олександровичем додано до матеріалів справи Ордер серія КС №711600 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльності серія КС № 6353/10 на Іванова Андрія Олександровича з якого вбачається, що останній має право здійснювати представництво інтересів ТОВ «Зоннененергі» у Господарському суді міста Києва та є адвокатом, проте що останній є старшим адвокатом, суду не надано жодних доказів.

Відповідно до детального опису Іванов Андрій Олександрович, виконав роботи на загальну кількість 25,91 =25 годин 55 хвилин.

Оскільки Івановим Андрієм Олександровичем не надано доказів, що він є старшим адвокатом, а матеріалами справи підтверджується, що останній є адвокатом, суд застосовує ставку відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ, як до адвоката у розмірі 95 доларів США.

Крім того суд звертає увагу представника позивача відповідно до детального опису Іванов Андрій Олександрович, виконав роботи зокрема - аналіз наданих документів щодо заборгованості ДП "Гарантований покупець" та формування правової позиції у справі, який було здійснено старшим адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем - 2 години та підготовка та подання процесуальних документів старшим адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем - позовної заяви - 10,02 години.

Суд дослідивши послуги, а саме: «аналіз наданих документів щодо заборгованості ДП "Гарантований покупець" та формування правової позиції у справі» та «підготовка та подання позовної заяви» зазначає наступне.

Як вбачається з дефініції позовна заява - документ, який пред`являється позивачем до суду в установленій процесуальним законом формі та містить вимогу про примусовий захист порушеного права чи інтересу. В залежності від предмету позову та суб`єктного складу сторін спірних правовідносин, позовна заява подається у порядку цивільного, господарського, адміністративного або кримінального судочинства. Кожен з видів судочинства регулюється окремим процесуальним законом (кодексом) та має свої, відмінні від інших, вимоги щодо форми, змісту та порядку подання позовної заяви.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України позивач у позовній заяві повинен викласти обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже при складанні позовної заяви позивач повинен здійснити аналіз наданих документів та сформувати правову позицію, дослідити всі обставини, які буде викладено у позові.

Отже, суд приходить до висновку, що складання позовної заяви є ширшим поняттям, яке включає у себе такі дії як: збирання, дослідження, аналіз та інше, на підставі яких формується позиція позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає не вірним нарахування адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем - 2 години за формування правової позиції у справі, оскільки вищевказана послуга входить у підготовку та подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що адвокатом Івановим Андрієм Олександровичем, підтверджено роботи на загальну кількість 23,91 =23 годин 55 хвилин.

Як вбачається з детального опису Цибулько Анастасією Сергіївною - помічником адвоката по справі було надано послуги на 1,67 годин = 1 година 40 хвилин.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України правнича допомога представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд не приймає вищевказану кількість годин, як належну, оскільки провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а отже помічник адвоката не є належною особою, яка відповідно до Господарського процесуального кодексу України має право надавати професійну правничу допомогу.

Представником позивача Микитюком Сергієм Петровичем надано свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6353/10 та Ордер серія КС №388678 на представництво інтересів ТОВ «Зоннененергі» у Господарському суді міста Києва.

Відповідно до детального опису Микитюк Сергій Петрович, виконав роботи на загальну кількість 2,5 =2 години 30, суд застосовує ставку відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ, як до адвоката у розмірі 95 доларів США.

Суботником Ростиславом Володимировичем надано Ордер серія КС №711594 на представництво інтересів ТОВ «Зоннененергі» у Господарському суді міста Києва та додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ № 000980.

Відповідно до детального опису Суботником Ростиславом Володимировичем, виконано роботи на загальну кількість 2 =2 години, а саме ознайомлення з матеріалами справи - 1 година та участь у підготовчих та судових засіданнях господарського суду міста Києва - адвоката Соботника Ростислава Володимировича - 1 година.

Про те суд не погоджується з даним розрахунком, оскільки відповідно до протоколів судового засідання, адвокат Суботник Ростислав Володимирович жодного разу не був присутній у судовому засіданні по справі 910/20133/20.

Отже, суд вважає за можливе задовольнити тільки в частині ознайомлення з матеріалами справи - 1 година, суд застосовує ставку відповідно до додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 075/20 МГ, як до адвоката у розмірі 95 доларів США.

Заява позивача підлягає частковому задоволенню у розмірі 2 569 доларів США 75 центів, що еквівалентно згідно курсу НБУ у розмірі 27,9555 грн/ 1 дол. США) 71 838,65 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зоннененергі» (03035, м. Київ, вул. Льва Толстого, буд. 63, оф. 1/7, код 42757628) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 71 838 (сімдесят одна тисяча вісімсот тридцять вісім) грн. 65 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.

6. Згідно з підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147- VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через господарський суд міста Києва за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 22.04.2021.

Суддя В.О. Демидов