СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. Справа № 905/1672/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - Моненко О.В., за реєстром;

від відповідача - Філипенко Є.С. (адвокат), за ордером та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», м. Маріуполь вх. № 476 Д/З на рішення господарського суду Донецької області від 29.12.2020 р. у справі № 905/1672/20 (суддя - Лейба М.О., повний текст складено та підписано 30.12.2020 р.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Донецькій області, м. Костянтинівка

до Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства», м. Маріуполь

про стягнення збитків в сумі 1 022 065,19 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року Державна екологічна інспекція у Донецькій області (далі -позивач) звернулася до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - КП «МВУВКГ», відповідач) збитків в сумі 1 022 065,19 грн. за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач у період з 02.06.2020 р. по 22.07.2020 р. не виконував умови дозволу на спеціальне водокористування № 5/ДН/49д-20 від 10.01.2020 р., здійснюючи скидання зворотних (стічних) вод по випуску № 1 у Азовське море у межах с. Рибацьке Мангушського району з перевищенням затверджених гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин: азоту амонійного, нітратів, нітритів, фосфатів, заліза загального.

Рішенням господарського суду Донецької області від 29.12.2020 р. позов задоволено у повному обсязі, з відповідача стягнуто до відповідних фондів збитки у заявленому до стягнення розмірі, а також з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір в сумі 15 330,97 грн.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що:

- факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в Азовське море, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними доказами та підтверджено матеріалами справи;

- наявні всі елементи складу цивільного правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що:

- копії документів, доданих позивачем до позовної заяви, не засвідчені належним чином;

- судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у зупиненні справи № 905/1672/20 до розгляду справи в Донецькому окружному адміністративному суді № 200/9311/20-а щодо визнання дій посадових осіб Державної екологічної інспекції у Донецькій області стосовно проведення позапланової перевірки відповідно до направлення № 24 від 05.06.2020 р. незаконними, та визнання припису № 24 від 12.06.2020 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню;

- судом першої інстанції не прийнято до уваги звіт № 13-11-20 з додатками, чим порушено принцип змагальності сторін, в результаті чого прийнято рішення по суті внаслідок необґрунтованої відмови від прийняття доказів сторони у справі;

- в направленні № 235/20 від 21.05.2020 Державної екологічної інспекції в Донецькій області відсутні питання, які були підставою для перевірки підприємства відповідача;

- дії позивача в частині перевірки вимог чинного водного законодавства є безпідставними, оскільки у зверненні гр. ОСОБА_1 йшлося про забруднення атмосферного повітря.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються допущених працівниками позивача порушень при відборі проб, транспортуванні, консервації, зберіганні та передачі для подальшого аналізу цих проб, а також самим позивачем при формуванні робочої групи, якою проводилася позапланова перевірка підприємства.

В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про визнання причин неподання звіту № 13-11-20 разом з додатками до суду за межами підготовчого провадження - поважними та про розгляд апеляційної скарги з урахуванням цього звіту.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 177 ГПК України зібрання відповідних доказів відноситься до завдань підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 2 статті 207 ГПК України встановлено, що суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Ухвалою ГСДО від 18.09.2020 р. було відкрито провадження у справі, яка отримана відповідачем 29.09.2020 р., що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні (т. 1, а.с. 96). Тобто, з 29.09.2020 р. відповідач був обізнаний із розглядом судом позову Інспекції у даній справі.

Ухвалою суду від 17.11.2020 р. строк підготовчого провадження продовжувався на 30 днів, а ухвалою суду від 08.12.2020 р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 29.12.2020 р. Представник відповідача був присутній у судовому засіданні, яке відбулося 17.11.2020 р., проте у судове засідання 08.12.2020 р. не з`явився, заявивши клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату після 18.12.2020.

У цьому клопотанні відповідач зазначив про залучення відповідних фахівців екологічної галузі для надання відповідної інформації та висновків, а також стверджував, що така інформація буде надана до 18.12.2020.

Незважаючи на свої твердження, згаданий звіт наданий відповідачем місцевому господарському суду нарочним лише 29.12.2020.

Отже, відповідач був достеменно обізнаний про дату, час та місце розгляду даної справи ГСДО, відповідно, мав достатню кількість часу для виготовлення та надання такого звіту суду на стадії підготовчого провадження, і доводи апеляційної скарги наведеного висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідачем до матеріалів справи не надано доказів наявності повноважень у осіб, якими складений цей звіт, щодо оцінки обґрунтованості дій працівників позивача, а також висновків позивача як суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.

Водночас наданий відповідачем звіт не є висновком експерта у розумінні ст. 101 ГПК України.

З урахуванням викладеного, вищезазначене клопотання відповідача не підлягає задоволенню, а наданий відповідачем звіт № 13-11-20 - оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 р. строк, від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник відповідача у судовому засідання підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2020 Державним агентством водних ресурсів України водокористувачу - КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" виданий дозвіл на спеціальне водокористування №5/ДН/49д-20 з терміном дії до 10.01.2023, яким встановлені нормативи гранично допустимих концентрацій в мг/дм3 та допустимі обсяги скиду (ГДС) в м3/год та м/рік.

Фактичне місце здійснення діяльності (водокористування): водопровідні мережі Маріупольського РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" (питна вода), м.Маріуполь Донецької області; Приморський водозабір, розташований за 4 км на північ від с.Урзуф Мангушського району Донецької області, р.Зелена/район басейну річок Приазов`я; Петрівський водозабір, розташований за 1,4 км на північний схід від с.Широка Балка Мангушського району Донецької області, у долині б. Широка/б. Мокра Білосарайка/район басейну річок Приазов`я; водопровідні мережі Маріупольського РВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" (технічна вода) м.Маріуполь Донецької області; у мережах с.Рибацьке Мангушського району Донецької області; у межах м.Маріуполь Донецької області.

У зв`язку зі зверненням громадянина ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Донецькій області начальником Державної екологічної інспекції у Донецькій області, за погодженням з Державною екологічною інспекцією України №2.4/241ПГ від 15.05.2020, видано наказ від 21.05.2020 №232 "Про проведення позапланової перевірки КП "МВУВКГ".

Згідно з п. 2 цього наказу, робоча група, яка складається з працівників позивача, мала здійснити у період з 26 травня по 08 червня 2020 року позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідачем.

Відповідно до направлення Державної екологічної інспекції у Донецькій області № 235/20 від 21.05.2020, предметом перевірки є додержання вимог природоохоронного законодавства про охорону атмосферного повітря, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що звернення громадянина стосується виключно питання забруднення атмосферного повітря та наявності їдкого запаху, схожого на запах меркаптану, а питання скидання зворотних вод до природного водного об`єкту - Азовського моря у даній скарзі не висвітлюється.

При цьому, скаржник наголошує, що відповідно до вимог ст. 6 п.1 абз. 9 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

В матеріалах справи відсутнє звернення гр. ОСОБА_1 , проте у позові позивач стверджує, що перевірка проведена за зверненням цього громадянина стосовно забруднення атмосфери та неприємного запаху, який виникає внаслідок порушення відповідачем технології очистки стічних вод. В апеляційній скарзі відповідач визнає факт ознайомлення з даним зверненням шляхом надання Інспекцією копії реєстраційної карти звернення від 17.04.2020 з часом 13:01, реєстраційний № 10526381.

Отже, відповідачем не спростовано, що у зверненні гр. ОСОБА_1 мало місце питання відтворення відповідачем водних ресурсів, натомість у направленні Державної екологічної інспекції у Донецькій області № 235/20 від 21.05.2020 означене питання входить до предмету дослідження робочою групою перевірки дотримання відповідачем природоохоронного законодавства, тому доводи апеляційної скарги про зворотнє відхиляються за недоведеністю та безпідставністю.

На підставі зазначеного наказу №232 від 21.05.2020 "Про проведення позапланової перевірки КП "МВУВКГ" та направлення на проведення позапланової перевірки №235/20 від 21.05.2020, у період з 26 травня по 08 червня 2020 року Державною екологічною інспекцією у Донецькій області, була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства КП "МВУВКГ".

В ході проведення позапланової перевірки здійснено інструментально-лабораторний контроль вимог природоохоронного законодавства, а саме: проведено вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Результати контролю зафіксовані в протоколі №14 вимірювання показників складу та властивостей вод від 04.06.2020, в якому зазначено про складання акту відбору проб №14 від 02.06.2020 Відділом інструментально-лабораторного контролю Північного та Західного регіону Донецької області.

Перевіркою встановлені порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: згідно з показниками вимірювань на випуску №1 у Азовське море встановлені перевищення гранично допустимих концентрацій, передбачених дозволом на спеціальне водокористування по залізу загальному у 1,386 рази, нітритам - у 1,14 рази, нітратам - у 1,935 рази, фосфатами - у 1,421 рази.

За результатами перевірки 05.06.2020 складено акт №24 про порушення КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Донецької області було видано припис від 12.06.2020 №24 про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки. Припис прийнятий КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до виконання без зауважень, що підтверджується підписом начальника підприємства.

На підставі наказу №358 від 10.07.2020 "Про позапланову перевірку КП Маріупольське "ВУВКГ"" та направлення на проведення позапланової перевірки №314/20 від 10.07.2020, з метою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та стану виконання припису №24 від 12.06.2020 попереднього акту позапланової перевірки №24 від 05.06.2020, у період з 14.07.2020 по 27.07.2020 була проведена позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

В ході проведення позапланової перевірки здійснено інструментально-лабораторний контроль вимог природоохоронного законодавства, а саме: проведено вимірювання показників складу та властивостей зворотних вод КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства".

Результати контролю зафіксовані в протоколах №3 від 20.07.2020, №5 від 22.07.2020, №6 від 27.07.2020, №7 від 27.07.2020 вимірювання показників складу та властивостей вод, в яких зазначено про складання актів відбору проб вод №3 від 15.07.2020, №5 від 17.07.2020, №6 від 22.07.2020, №7 від 22.07.2020 Відділом інструментально-лабораторного контролю Південного регіону Донецької області.

Відбір проб води здійснювався Інспекцією у відповідності до ДСТУ ISO 5667-6:2009, ДСТУ ISO 5667-10:2005, ДСТУ ISO 5667-2:2003, ДСТУ ISO 5667-0:2005, ДСТУ ISO 5667-6:2005, КНД 211.0.2.098-03, КНД 211:1.0.098-03, КНД 211.1.0.009-94, ДСТУ ISO 5667-3-2001, про що зазначено в актах відбору проб води.

Перевіркою встановлено, що КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" не виконуються умови дозволу на спеціальне водокористування №5/ДН/49д-20 від 10.01.2020, а саме: з 10 години 55 хвилин 02.06.2020 року до 13 години 40 хвилин 22.07.2020 року (контрольний період) скидання зворотніх (стічних) вод по випуску №1 (камера Б) у Азовське море у межах с.Рибацьке Мангушського району здійснюється з перевищенням затверджених гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин: азоту амонійного, нітратів, нітритів, фосфатів, заліза загального.

За результатами перевірки 27.07.2020 складено акт №33 про порушення КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

З метою усунення виявлених під час перевірки порушень, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Донецької області видано припис від 28.07.2020 №33 про усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки. Припис прийнятий КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" до виконання із зауваженнями, що підтверджується підписом начальника підприємства.

В акті № 33 від 27.07.2020 зазначено, що зауваження будуть направлені окремим листом.

Так, згідно з листом відповідача №62.10-43656-62.1 від 04.08.2020:

- відповідачем буде внесено зміни в технологічний регламент СБОС, в якому перелік очисних споруд, необхідних для залучення в процесі очищення буде скореговано;

- 15.07.2020 в м. Маріуполь на території непрацюючого лікеро-горілчаного заводу виникла аварія, пов`язана з розливом невідомої рідини з ознаками соляної кислоти по дорожньому полотну, що на думку відповідача призвело до потрапляння цієї рідини до мереж централізованого водовідведення та в подальшому вплинуло на роботу системи аерації - 16.07.2020 лабораторія СБОС при виконанні бактеріологічних аналізів в робочому порядку зафіксувала масову загибель нітрифікуючих бактерій, що призвело до порушення технологічного процесу очищення та нехарактерних перевищень забруднюючих речовин під час перевірки;

- на підприємстві відповідача проводиться внутрішнє службове розслідування, а також відповідач веде консультації з науковими компаніями по відновленню біоценоза аеротенків;

- після відновлення біоценоза аеротенків відповідач наполягає на повторному відборі проб очищених стічних вод.

Враховуючи допущені порушення природоохоронного законодавства згідно з Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, нанесених державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за №767/1678, Державною екологічною інспекцією у Донецькій області проведено розрахунок відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скиду КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами з порушенням встановленого нормативу гранично допустимого скиду, згідно з якими розмір збитків складав 1 022 065,19 грн.

Претензією №12-6/20 від 04.08.2020 Державна екологічна інспекція у Донецькій області звернулася до КП "Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" з вимогою про відшкодування шкоди в сумі 1 022 065,19 грн., розрахованої за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

13.08.2020 відповідач отримав претензію, що підтверджується вхідним штампом підприємства, проте залишив її без відповідного реагування.

Оскільки збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення водних ресурсів скидом зворотних (стічних) вод з перевищенням затверджених гранично допустимих концентрацій забруднюючих речових в сумі 1 022 065,19 грн. відповідачем відшкодовані не були, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом.

За приписами ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Разом з цим, загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 Цивільного кодексу України.

Частина 2 ст. 1166 ЦК України, встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Приписами частини 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Разом з цим, відносини в галузі охорони навколишнього природного середовища України регулюються Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (в редакції чинній на момент проведення перевірки), використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до положень ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України (в редакції чинній на момент проведення перевірки), водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України).

Частиною 1 статті 70 Водного кодексу України визначено, що скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до п. 2.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. №767/16783 (із змінами згідно з наказом Мінприроди України № 367 від 13.10.2015, надалі - Методика), наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються:

скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством;

скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту;

скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод;

самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно з п. 2.2. Методики, факт наднормативного скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами встановлюється державними інспекторами за результатами інструментально-лабораторних методів контролю, документальної перевірки фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців та юридичних осіб та розрахунковим методом.

За змістом статей 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 110 Водного кодексу України (у згаданій редакції), порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій.

Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у забрудненні та засміченні вод, а також у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Дослідивши в сукупності акт перевірки №24 від 05.06.2020, акт відбору проб вод №14 від 02.06.2020, протокол №14 вимірювань показників скиду та властивостей вод від 04.06.2020; акт перевірки №33 від 27.07.2020, акти відбору проб вод №3 від 15.07.2020, №5 від 17.07.2020, №6 від 22.07.2020, №7 від 22.07.2020, протоколи вимірювань складу та властивостей вод №3 від 20.07.2020, №5 від 22.07.2020, №6 від 27.07.2020, №7 від 27.07.2020, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що факт здійснення відповідачем скиду виробничих стічних вод в Азовське море, з концентрацією забруднюючих речовин, яка перевищує встановлені норми, передбачені дозволом на спеціальне водокористування, доведено належними та допустимими доказами, а також підтверджується матеріалами справи.

На теперішній час зазначені акти та приписи є чинними та такими, що не скасовані у судовому порядку, а заперечення відповідача щодо ґрунтовності викладених у них висновків наведеного не спростовують.

Перевіривши представлений позивачем розрахунок збитків, здійснений на основі даних первинної документації (зокрема, довідки відповідача № 62.4.4.-41350-62.1 від 23.07.2020) математичними методами (за формулами Методики) за період з 02.06.2020 по 22.07.2020 (1202,75 годин) на суму 1 022 065,19 грн., місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку по те, що його виконано згідно з встановленими нормативними вимогами, розрахунок є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи.

З урахуванням наведеного, дії відповідача є протиправними та вчинені з його вини (скид зворотних вод з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду), що підтверджується актами перевірок і приписами. Також, наявна сама шкода, яка розрахована у відповідності до Методики, і наявний причинний зв`язок, що виражений у заподіяні вказаної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача. Таким чином, позивачем та матеріалами справи доведено наявність всіх елементів складу правопорушення, що має наслідком відповідальність у вигляді стягнення збитків, а відтак свідчить про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, які в свою чергу підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо недоведення відповідачем відсутності його вини у вчиненому правопорушенні, оскільки:

- відповідачем не надано доказів того, що перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, про що зазначено в акті перевірки №33 від 27.07.2020 та приписі №33 від 28.07.2020, сталося з незалежних від відповідача обставин (загибель бактерій через розлиття 15.07.2020 невідомими особами на дорожньому полотні у м. Маріуполі розчину, з ознаками соляної кислоти);

- припис № 33 від 28.07.2020 не містить вимог щодо приведення у відповідність популяції бактерій, за допомогою яких здійснюється очистка стічних вод, до певної кількості, необхідної для здійснення відповідачем господарської діяльності.

Щодо інших доводів апеляційної скарги враховується наступне.

Більшість доводів апеляційної скарги зводяться до непогодження скаржником з порядком проведення означених перевірок працівниками позивача, дотримання спеціальних вимог (інструкцій тощо) при здійсненні забору води, лабораторних досліджень, дослідження яких не відноситься до завдань господарського судочинства за наявності чинних актів № 24 від 05.06.2020, № 33 від 27.07.2020 та приписів № 24 від 12.06.2020, № 33 від 28.07.2020 суб`єкта владних повноважень.

Відтак, здійснення господарським судом переоцінки висновків Інспекції виходить за межі виключної компетенції даного органу, чого скаржником в апеляційній скарзі не спростовано.

Відповідачем не доведено того, що надані позивачем копії документів в якості додатків до позовної заяви суперечать та/або не відповідають їх оригіналам; як у суду першої, так і у суду апеляційної інстанцій не виникло сумнівів щодо їх достовірності та автентичності, тому доводи апеляційної скарги про зворотнє відхиляються.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На стадії апеляційного провадження відповідач не заявляв клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи в Донецькому окружному адміністративному суді № 200/9311/20-а щодо визнання дій посадових осіб Державної екологічної інспекції у Донецькій області стосовно проведення позапланової перевірки відповідно до направлення № 24 від 05.06.2020 р. незаконними, та визнання припису № 24 від 12.06.2020 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Судова колегія не вбачає порушень вимог процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, у відмові у задоволенні такого клопотання позивача, заявленого на стадії підготовчого провадження (т. 1, а.с. 159-160), оскільки відповідачем не доведено існування об`єктивної неможливості вирішення даного спору на підставі зібраних доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

У випадку визнання припису № 24 від 12.06.2020 р. протиправним та таким, що підлягає скасуванню в порядку адміністративного судочинства відповідач не позбавлений права у подальшому з наведеної підстави захистити свої права.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 29.12.2020 р. у справі № 905/1672/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 20.04.2021 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.В. Стойка