ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м.Харків Справа № 913/266/20(911/3025/19)

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

до відповідача ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" (вул. Вінницька, буд. 49 Б, смт. Сутиски, Вінницька область)

про звернення стягнення на предмет іпотеки

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв. 37, м. Київ, 02140)

до боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про банкрутство

Секретар судового засідання Ведькало М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від третьої особи: представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.12.2019 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон", в якому просить суд в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Рітон" перед Публічним акціонерним товариством "Укрінбанк" за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 у розмірі 130000 грн 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, площею 0,262 га, кадастровий номер :01:040:0057, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада, село Софіївська Борщагівка, та на все на ній збудовано. Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 22.09.2011 між ПАТ "Українській інноваційний банк" та ТОВ "Рітон" було укладено кредитний договір №4761, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13725000 грн 00 коп. до 20.10.2014. Відповідно до п.3.1. договору, в редакції додаткової угоди №16 від 10.03.2015 сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит в розмірі 1277931,15 євро на термін по 20.07.2017 включно.

З метою забезпечення виконання за основним зобов`язанням, 20.12.2012 між ПАТ "Український інноваційний банк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого майновий поручитель передав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: об`єкт незавершеного будівництва, земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада.

09.08.2016 Господарським судом Вінницької області було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон".

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 визнані грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" по справі №902/538/16 у розмірі 38067249,22 грн (позачергово), з яких 35155885,94 грн - основний борг, 2721740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

У зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки, яке було передано ОСОБА_1 в іпотеку, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи №911/3025/19 вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2020 матеріали справи №911/3025/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна Компанія" до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ "Рітон" про звернення стягнення на предмет іпотеки, передано на розгляд Господарського суду Луганської області, в провадженні якого перебуває справа №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна Компанія".

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.08.2020 матеріали справи №913/266/20(911/3025/19) передано на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.

15.05.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404).

01.06.2020 на адресу Господарського суду Луганської області від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшла апеляційна скарга №548/1В від 28.05.2020 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 по справі № 913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

03.06.2020 матеріали справи надіслано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 31530 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Українська інноваційна компанія" у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

В той же час, Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.08.2020 вирішено відкласти питання про прийняття позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" про звернення стягнення на предмет іпотеки, до повернення матеріалів справи №913/266/20 до Господарського суду Луганської області.

12.08.2020 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Київської області з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.07.2020 про передачу матеріалів справи №911/3025/19 за підсудність на розгляд до Господарського суду Луганської області, в провадженні якого перебуває справа №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

28.08.2020 матеріали справи №913/266/20(911/3025/19) за супровідним листом були надіслані до Господарського суду Київської області.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 залишено без змін.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 14.07.2020 у справі №911/3025/19 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Київської області від 14.07.2020 у справі №911/3025/19 залишено без змін

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №913/266/20 скасовано. Справу №913/266/20 направлено на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.12.2020 справу №913/266/20(911/3025/19) прийнято до провадження; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.01.2021 о 10 год. 30 хв.

04.01.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання без номеру від 28.12.2020 про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що позовну заяву підписано не повноважним представником ПАТ "Укрінбанк", оскільки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 по справі №925/698/16 зроблено правовий висновок щодо відсутності правонаступництва ПАТ "Укрінбанк" Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія", що в свою чергу не підлягає доведенню в порядку ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 11.01.2021 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача - ОСОБА_1 №б/н від 28.12.2020 про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з нижчевикладеного.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Водночас, серед долучених до позовної заяви документів наявна належно засвідчена копія довіреності №05/2019 від 15.02.2019, якою уповноважено адвоката Жигуна Олега Васильовича представляти інтереси ПАТ "Українська інноваційна компанія", копія договору про надання правової допомоги без номеру від 14.02.2019 та копія свідоцтва Жигуна О.В. про право на заняття адвокатською діяльністю №3697/10 від 19.06.2008.

В той же час, ухвалою Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі №911/3025/19 від 10.12.2019 встановлено відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Крім того, Господарський суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2020 та ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2020 у задоволенні клопотань відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, поданих з аналогічних підстав було відмовлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду, задоволенню не підлягає.

04.01.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання без номеру від 28.12.2020 про зупинення розгляду справи №913/266/20(911/3025/19) до перегляду ухвали Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 по справі №913/266/20 в апеляційному порядку.

У судовому засіданні 11.01.2021 суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача - ОСОБА_1 №б/н від 28.12.2020 про зупинення розгляду справи, виходячи з нижчевикладеного.

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Дана норма процесуального законодавства встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи судам розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановлювати обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється, а неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Як встановлено судом, в провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа №913/266/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС - Металл" про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

В підставу заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮС- Металл" зазначено, що 13.01.2020 між боржником та кредитором укладено договір підряду, відповідно до умов якого підрядник (кредитор по справі) зобов`язався до 01.02.2020 здійснити ремонтно-будівельні роботи шостого поверху офісних приміщень в будівлі по АДРЕСА_2 , а замовник (боржник по справі) зобов`язався оплатити вартість робіт.

Підрядник виконав свої зобов`язання за договором і здійснив ремонтно - будівельні роботи шостого поверху офісних приміщень, що підтверджується актом здачі - приймання виконаних робіт від 01.02.2020, який підписаний сторонами, однак ПАТ "Українська інноваційна компанія" свої зобов`язання за договором щодо повної та своєчасної сплати за виконані ремонтно - будівельні роботи не виконало, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 101238 грн 99 коп.

В той же час, в провадженні Господарського суду Луганської області перебуває справа №913/266/20(911/3025/19) за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Рітон", про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В свою чергу, предметом спору у справі №913/266/20(911/3025/19) є звернення стягнення на предмет іпотеки, переданого відповідачем ОСОБА_1 належного на праві власності майна в іпотеку, з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Рітон" перед ПАТ "Українська інноваційна компанія" за кредитним договором №4761 від 22.09.2011.

За таких обставин, господарський суд не вбачає відсутності встановити всі фактичні обставини у справі №913/266/20(911/3025/19) до встановлення обставин, що є предметом розгляду справи №913/266/20, та не відстежується вплив на збирання та оцінку доказів у розглядуваній справі.

Одночасно, вирішення судом по справі №913/266/20 питання, що є предметом її розгляду, не матиме преюдиційного значення для вирішення спору по справі №913/266/20(911/3025/19).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду клопотання відповідача ОСОБА_1 без номеру від 28.12.2020 про зупинення провадження у справі, судом не встановлено наявність обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі №913/266/20(911/3025/19), у зв`язку з чим клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення розгляду справи до перегляду ухвали Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 в апеляційному порядку, задоволенню не підлягає.

05.01.2021 на адресу Господарського суду Луганської області від відповідача надійшло клопотання без номеру від 28.12.2020 про зупинення розгляду справи №913/266/20(911/3025/19) до закінчення перегляду Верховним Судом справи №902/538/16,

В обґрунтування поданого відповідачем клопотання зазначено, що факти встановлені постановою Північно - західним апеляційним господарським судом від 29.09.2020 по справі №902/538/16, якою відмовлено у визнанні грошових вимог ПАТ "Українська інноваційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" в частині наявності заборгованості за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 та правонаступництва ПАТ "Українська інноваційна компанія" матимуть преюдиціальне значення в даній справі та вплинуть на права (обов`язки) майнового поручителя - відповідача ОСОБА_1 .

Судом встановлено, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.08.2016 порушено провадження у справі №902/538/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон".

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі №902/538/16 визнані грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" по справі №902/538/16 у розмірі 38067249,22 грн (позачергово), з яких: 35155885,94 грн - основний борг, 2721740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів.

Постановою Північно - Західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 ухвалу Господарського суду Вінницького області від 18.02.2019 у справі №902/538/16 скасовано. Прийнято нове судове рішення. У визнанні грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Українська Інноваційна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" по справі №902/538/16 у розмірі 38067249,22 грн (позачергово), з яких: 35155885,94 грн - основний борг, 2721740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів - відмовлено. Справу №902/538/16 повернуто до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Українська інноваційна компанія» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 902/538/16.

Приписами ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що причиною зупинення провадження у справі є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Враховуючи викладене, господарський суд не обмежений самостійно встановити всі фактичні обставини у справі №913/266/20(911/3025/19) до встановлення обставин, що є предметом розгляду справи №902/538/16.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що за результатами розгляду клопотання відповідача ОСОБА_1 без номеру від 28.12.2020 про зупинення провадження у справі, судом не встановлено наявність обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі №913/266/20(911/3025/19), у зв`язку з чим клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення розгляду справи до перегляду Верховним Судом справи №902/538/16, задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 11.01.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 03.02.2021 о 12 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 03.02.2021 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 17.02.2021 о 14 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 17.02.2021 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 09.03.2021 о 12 год. 30 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20.

У судовому засіданні 09.03.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.03.2021 о 12 год. 00 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 24.03.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 07.04.2021 о 15 год. 00 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Відповідач проти позову заперечив, зокрема з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що зобов`язання за кредитним договором №4761 від 22.098.2011 є припиненим у зв`язку з повним його виконанням позичальником.

А саме, за період з 22.09.2011 по 19.07.2013 максимальна сума кредиту, яка обліковувалась на рахунку для обліку заборгованості ТОВ "Рітон" становила 13725000, 00 грн, яка формувалась за рахунок періодичних кредитних траншів: станом на 06.10.2011 заборгованість за договором становила - 6325000,00 грн; станом на 20.07.2012 заборгованість за договором становила - 8525000,00 грн; станом на 03.08.2012 заборгованість за договором становила 8525000,00 грн; станом на 17.07.2013 заборгованість за договором становила 13725000,00 грн.

17.07.2013, ТОВ "Рітон" отримавши грошові кошти в розмірі 4200000,00 грн в повному обсязі використало максимальний ліміт кредиту, встановлений в п.3.1. додаткової угоди №14 від 16.07.2013.

16.08.2013 банком надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Рітон" грошові кошти в сумі 1277931,15 Євро з призначенням платежу "Видача кредиту по кредитному договору №4761 від 22.09.2011", а суму у гривні, що була зарахована після обміну 1277931,15 Євро банком зарахована в рахунок погашення заборгованості в розмірі 13275000,00 грн за кредитним договором №4761 від 22.09.2011.

За таких обставин, відповідачем зазначено, що оскільки ТОВ "Рітон" повністю виконало умови кредитного договору, а тому похідні зобов`язання у вигляді іпотеки також припинились відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку".

Щодо правонаступництва ПАТ "Українська інноваційна компанія" відповідачем зазначено, що постановою Верховного Суду від 10.12.2019 по справі №925/698/16 вирішено проблему правового статусу ПАТ "Український інноваційний банк" після перейменування на ПАТ "Українська інноваційна компанія" та встановлено, що належним кредитором була та залишається банківська установа - ПАТ "Український інноваційний банк", відповідне право, якого не переходило ані до ПАТ "Укрінком" ані до ПАТ "Українська інноваційна компанія", що відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягає повторному доказуванню.

Позивач відповіддю на відзив на позовну заяву зазначив, що 24.12.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних", та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

14.12.2017 Окружний адміністративний суд м. Києва постановою по справі №826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ "Українська інноваційна компанія", визнав незаконним та скасував Постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою від 20.02.2018 по справі №826/14033/17 Київський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.12.2017.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/5325/16 від 29.04.2016 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі №826/5325/16 залишено без змін.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.10.2018 у справі №826/4471/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 визнано протиправним та скасовано Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №536 від 15.02.2018 "Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Укрінбанк" строком на один рік з 23.03.2018 по 22.03.2019 включно".

Позивачем в додаткових поясненнях до позову зазначено, що у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 суд виходив з того, що скасування судом або визнання неправомірними (незаконними) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом; управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття Національним банком України рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд Національного Банку України.

Однак, на думку позивача такі висновки не можуть бути застосовані до даної справи, оскільки скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта, а не з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Таким чином, як зазначає позивач, процедура тимчасової адміністрації та ліквідації може існувати лише у випадку чинних та не скасованих рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а норми чинного законодавства не містять положень щодо можливості продовження процедури тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у випадку скасування у судовому порядку та визнання протиправним відповідних рішень Національного банку України та Фонду щодо запровадження таких процедур. Процедура тимчасової адміністрації та ліквідації може існувати лише у випадку чинних та не скасованих рішень Національного банка України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації.

Скасування у судовому порядку рішень суб`єктів владних повноважень, які є актами індивідуальної дії, свідчить про те, що не породжують правових наслідків. Відтак всі дії вчинені на підставі таких актів/ рішень НБУ та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ведення тимчасової адміністрації виключає можливість існування процедури тимчасової адміністрації/ліквідації згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та здійснення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів будь - яких повноважень як тимчасового адміністратора або ліквідатора.

Щодо зміни найменування ПАТ "Укрінбанк" на ПАТ "Укрінком", позивачем зазначено, що можливість використання юридичною особою у найменуванні слова "банк" як і наявності права в юридичної особи надавати банківські послуги згідно відповідних КВЕД нерозривно пов`язані з наявністю у такої особи банківської ліцензії, при цьому використання юридичною особою у найменуванні слова "банк" як і наявності права надавати банківські послуги без отримання відповідної банківської ліцензії є порушенням чинного законодавства.

Позивачем зазначено, що чинним законодавством не передбачено прямого механізму відновлення банківської ліцензії у випадку скасування постанови Правління Національного банку України про відкликання банківської ліцензії, що фактично призвело до неможливості відновити банківську ліцензію.

Станом на 13.07.2016 (дату проведення загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк") в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність" ПАТ "Укрінбанк" не мало статусу банку, оскільки не відповідало наведеній у законі вимозі щодо банку як фінансової установи - не мало банківської ліцензії, що унеможливлювало здійснення банківської діяльності, що в свою чергу потягло необхідність вчинення відповідних реєстраційних дій, зокрема щодо зміни найменування товариства.

Щодо законності проведених реєстраційних дій, позивачем зазначено, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 у справі №826/11199/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017, постановою Касаційного адміністративного суду від 19.04.2019 відмовлено у задоволені позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складів Верховного Суду від 19.04.2019 у справі №826/11199/16 викладено правовий висновок, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного банку України скасовані в судовому порядку, що в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/18320/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 скасовано наказ Міністерства юстиції України про скасування реєстраційних дій.

Таким чином, судовими рішеннями підтверджено законність реєстраційних дій щодо зміни найменування, КВЕДів та керівника ПАТ "Укрінбанк" (після зміни найменування ПАТ "Укрінком").

Також, позивачем зазначено, що зміна найменування ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є реорганізацією юридичної особи та жодним чином не впливає на права та обов`язки такої юридичної особи; ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія" з ідентифікаційним кодом 05839888 є однією і тією ж юридичною особою з одним і тим же обсягом прав та обов`язків; відкликання банківської ліцензії не припиняє вже набути прав та обов`язків юридичної особи по укладеним кредитним договорам.

Щодо застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10.12.2019 у справі №925/698/16, позивач зазначає наступне.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №925/698/16 передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено, що суди різних юрисдикцій по різному застосовують норми законодавства під час вирішення питання щодо правового статусу ПАТ "Укрінком" а також обсягу прав та обов`язків останнього.

В ухвалі від 26.02.2019 у справі №925/698/16 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що наявність відмінних один від одного висновків судів різних юрисдикцій щодо правового статусу ПАТ "Укрінком" як правонаступника ПАТ "Укрінбанк" щодо наявності або відсутності у ПАТ "Укрінком" прав та обов`язків ПАТ "Укрінбанк" вказує на наявність у цій справі виключної правової проблеми, вирішення якої має важливе значення для розвитку права в цілому.

Однак позивач звертає увагу, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16 не може бути застосована під час вирішення даної справи, оскільки зазначена постанова не є преюдиційною для даної справи, не містить висновків щодо застосування норм права, які могли б бути застосовані судами нижчих інстанцій, та містить значну кількість суперечностей та оціночних суджень.

Преюдиція має дві обов`язкові ознаки, які полягають у тотожності суб`єктного складу, тобто обставина має бути встановлена відносно учасника справи, де приймалось "преюдиційне" рішення; обставини повинні бути досліджені та встановлені судом, тобто не є преюдицією оціночні судження, або просто констатація судом обставин.

Таким чином, враховуючи, що суб`єктний склад справи №925/698/16 та даної справи не є тотожним, постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16 не є преюдиційною для даної справи.

В той же час, позивач звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду не надала висновків щодо застосування норм ст. 104 Цивільного кодексу України, глави 50 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 15, 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність", що в свою чергу вказує, що виключна правова проблема, яка була виявлена у справі №925/698/19 Великою Палатою Верховного Суду вирішена не була, а тому доводи, викладені у постанові Великої Палати не можуть бути застосовані судами нижчих інстанцій оскільки є лише оціночними судженнями Великої Палати Верховного Суду.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" (позичальник за договором) укладено кредитний договір №4761, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит на придбання виробничого обладнання в розмірі 6000000 грн 00 коп. на термін по 20.09.2012 включно, зі сплатою 19% річних.

Додатковою угодою №5 від 20.07.2012 сторони змінили умови п.3.1. кредитного договору, та збільшили суму кредиту до 9525000 грн 00 коп. з терміном користування по 10.04.2013.

Додатковою угодою №12 від 10.01.2013 сторони змінили назву кредитного договору на "Кредитний договір про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії". Змінили умови п.3.1. договору, узгодили, що банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної лінії відновлювальної кредитної лінії в розмірі 9525000,00 грн або еквівалент в євро по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 20.10.2014 включно, зі сплатою 14% річних у євро.

Додатковою угодою №14 від 16.07.2013 сторони змінили п.3.1. кредитного договору, та узгодили, що банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13725000,00 грн або еквівалент в євро по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін по 20.10.2014 включно.

Додатковою угодою №15 від 31.12.2014 сторони погодили змінити назву кредитного договору на "Кредитний договір про надання кредиту". Змінили п.3.1. кредитного договору, погодили що банк надає позичальнику кредит в розмірі 1277931,15 євро на термін по 20.03.2017 включно, зі сплатою 14% річних в євро.

Додатковою угодою №17 від 10.03.2015 сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит в розмірі 1277931,15 євро на термін до 20.07.2017 включно.

Позичальник сплачує банку проценти в розмірі 14% річних у євро. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом з дати її виникнення. Будь - який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом (п.3.4.1. в редакції додаткової угоди №14 до кредитного договору від 22.09.2011).

Граничним терміном повернення кредиту є 20.07.2017 (включно) з урахуванням наступного графіку погашення кредиту:

- до 10 числа кожного місяця, починаючи з вересня 2015 по січень 2016 (включно) позичальник здійснює погашення кредиту частинами в сумі не менше ніж по 48000,00 євро;

- до 10 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2016 по липень 2016 (включно) позичальник здійснює погашення кредиту частинами в сумі не менше ніж по 55000,00 євро;

- до 10 числа кожного місяця, починаючи з серпня 2016 по червень 2017 (включно) позичальник здійснює погашення кредиту частинами в сумі не менше ніж по 60000,00 євро;

- 20.07.2017 - остаточне погашення (п.4. в редакції додаткової угоди №14 до кредитного договору від 22.09.2011).

Відповідно до п.3.7.1., в редакції додаткової угоди №16 до кредитного договору від 10.03.2015, забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за договором є:

- застава виробничого обладнання, згідно бухгалтерської довідки від 22.09.2011 у кількості 14 шт, яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, смт. Сутиски, вул. Вінницька, 49-б, заставною вартістю 7476333,00 грн;

- застава товарів в обороті, згідно довідки від 22.09.2011, що належать позичальнику, заставною вартістю 3286900,00 грн;

- застава виробничого обладнання у кількості 7 шт, а саме: верстат кромко обрізаний LZ 5/2, заставною вартістю 292633,00 грн, універсальний заточний верстат GRIFO, заставною вартістю 281809,00 грн, вертстат Rotoles 400 DS, заставною вартістю 641366,00, ламельний станок DSB SINGLEHEAD 310 (Wintersteiger, Австрія), заставною вартістю 1534530,00 грн; станок для заточки пильних полотен MACRO GRANDER HT BSB (Wintersteiger, Австрія), заставною вартістю 356662,00 грн; чотирьохсторонній фрезерний Powermat 500-019 (Weinig, Німеччина), заставною вартістю 1612802,00 грн, комплект ріжучого інструменту в кількості 1 шт, заставною вартістю 385092,00 грн, що належать позичальнику. Заставна вартість - 5104894,00 грн.

- іпотека об`єкту незавершеного будівництва готовністю 97%, загальною площею 644,6 кв.м, розтащований за адресою: АДРЕСА_3 та земельні ділянки площею 3904,0 кв.м, де розташований об`єкт незавершеного будівництва та належать фізичній особі ОСОБА_1 , заставною вартістю - 8459800,00 грн;

- іпотека комплексу виробничих та складських будівель, загальною площею 4762,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Сутиски, вул. Вінницька, 49Б, заставною вартістю 7740666,00 грн, що належить позичальнику;

- порука ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , як фізичних осіб (п. 3.7.1. в редакції додаткової угоди №14 до кредитного договору від 22.09.2011).

У разі порушення строків сплати процентів за кредитом позичальник сплачує банку пеню. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня (п.7.3. договору); у разі порушення граничного терміну повернення кредиту, в тому числі графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів існування простроченої заборгованості, починаючи з дати виникнення до дати повернення кредиту, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня (п.7.4. договору); пеня, передбачена пунктами 7.3-7.4 договору, нараховується банком за весь час існування простроченої заборгованості (до моменту виконання простроченого зобов`язання) (п.7.5. договору).

Відповідно до п.8.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку; договір залишається чинним до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повної сплати позичальником заборгованості за кредитом, процентів, інших платежів за договором відповідно до умов договору).

Додатковою угодою №17 від 23.07.2015 сторони погодили, що проценти нараховані за користування кредитними коштами за період липень - жовтень 2014 у розмірі 48120,70 євро підлягають сплаті згідно наступного графіку:

- липень 2015- 10000,00 євро;

- серпень 2015- 5000,00 євро;

- вересень 2015 - 15000,00 євро;

- жовтень 20115- 181250,00 євро.

20.07.2012 між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором) укладено іпотечний договір (майнова порука), відповідно до умов якого, іпотекою за договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №4761 від 22.09.2011, додаткової угоди №1 від 03.12.2011, додаткової угоди №2 від 20.01.2012, додаткової угоди №3 від 10.05.2012, додаткової угоди №4 від 06.07.2012, додаткової угоди №5 від 20.07.2012, додаткової угоди №6 від 07.09.2012, додаткової угоди №7 від 10.09.2012, додаткової угоди №8 від 11.10.2012, додаткової угоди №9 від 31.10.2012, додаткової угоди №10 від 12.11.2012, додаткової угоди №11 від 11.11.2012, додаткової угоди №12 від 10.01.2013, додаткової угоди №13 від 06.02.2013, додаткової угоди №13/1 від 10.07.2013, додаткової угоди №14 від 16.07.2013, додаткової угоди №15 від 30.12.2014, додаткової угоди №16 від 10.03.2015 (з урахуванням додаткових угод до нього, укладених протягом строку його дії), укладеного між іпотекодержателем та позичальником, згідно з яким іпотекодержатель на визначених в ньому умовах надає, а позичальник зобов`язаний повернути в термін по 20.07.2017 (включно) кредит в розмірі 1277931,15 євро, зі сплатою 14% річних в євро, а також банківські комісії, пеню та штрафи у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором (п.1.1. іпотечного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень №2 до іпотечного договору від 15.04.2015).

Іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги щодо сплати позичальником платежів у розмірах та випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування позичальником збитків, понесених у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) ним зобов`язань за кредитним договором та/або цим договором, а також забезпечуються вимоги зазначені у п.п.3.1.4. та п.п.3.2.3 іпотечного договору (п.п.1.1. іпотечного договору в редакції договору про внесення змін та доповнень №2 до іпотечного договору від 15.04.2015).

Іпотекодавець з метою забезпечення виконання, передбачених кредитним договором зобов`язань передає в іпотеку:

- об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 97%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1935 га, кадастровий номер :01:040:0059, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0204 га, кадастровий номер :01:040:0054, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада;

- земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0492 га, кадастровий номер 3222:480601:01:040:0050, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0262 га, кадастровий номер 3222:480601:01:040:0054, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,052 га, кадастровий номер :01:040:0060, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0509 га, кадастровий номер :01:040:0063, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада, що належать іпотекодавцю на праві власності. Предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, у тому числі здійсненими поліпшеннями предмету іпотеки, без видачі заставної (п.1.2. іпотечного договору).

Відповідно до п.2.1. іпотечного договору предметом іпотеки за договором є нерухоме майно:

- об`єкт незавершеного будівництва, готовністю 97%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності па земельну ділянку ЯЗ №229250, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво - Святошинському районі на підставі рішення Бобрицької сільської ради №26/2 від 22.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79;

Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №229245, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №6609 від 29.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на

право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74;

Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №229241, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №6609 від 29.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та

право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85.

Право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Києво - Святошинської районної ради Київської області» 26.06.2009 за реєстраційним номером 27651030, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23144880 від 26.06.2009 року.

Згідно з Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №34759263, виданим 09.07.2012 Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області", загальна площа Предмета іпотеки 1 становить 644,6 кв.м, реєстраційний номер майна - 27651030. Опис об`єкта: Житловий будинок в стадії будівництва (готовність 97%), побудований з цегли, загальною площею 644,6 кв.м, зазначений за планом земельної ділянки під літерою «А».

Ринкова вартість Предмета іпотеки 1 відповідно до Висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Земюрконсалтинг», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності Фонду державного майна України від 28.10.2011 №12588/11, станом на 31.05.2012 становить 6353000,00 грн без ПДВ.

Предмет іпотеки 1 оцінено сторонами в 6353000,00 грн.

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1935 га, кадастровий номер :01:040:0059, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада, надалі - Предмет іпотеки 2, та належить іпотекодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯЗ № 229250, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво - Святошинському районі на підставі рішення Бобрицької сільської ради №26/2 від 22.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів режстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №79.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлінням Держкомзему у Києво - Святошинському районі Київської області №3676/2 від 19.07.2012, земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, затвердженого наказом Держкомзему України №643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 2 відповідно до Висновку про експертну оцінку земельної ділянки №253/12, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Земюрконсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт АГ №579406 від 05.01.2012, станом на 31.05.2012 становить 1083600,00 грн.

Предмет іпотеки 2 оцінено сторонами в 1083600,00 грн.

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0204 га, кадастровий номер :01:040:0054, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Свитошинський район, Бобрицька сільська рада; надалі - Предмет іпотеки 3, та належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №229245, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №6609 від 29.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №74.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлянням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області №3677/2 від 19.07.2012, земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до «Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок», затвердженого наказом Держкомзему України №643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 3 відповідно до Висновку про експертну оцінку земельної ділянки №258/12, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт АГ №579406 від 05.01.2012, станом на 31.05.2012 становить 114200,00 грн.

Предмет іпотеки 3 оцінено сторонами в 114200,00 грн.

- земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0492 га, кадастровий номер :01:040:0050, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада; надалі - Предмет іпотеки 4, та належить іпотекодавцю на підстав Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЗ №229241, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки №6609 від 29.12.2001, зареєстрованого а Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №85.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлянням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області №3675/2 від 19.07.2012 земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до «Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок» затвердженого наказом Держкомзему України № 643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 4 відповідно до Висновку про експертну оцінку земельної ділянки №257/2, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт АГ № 579406 від 05.01.2012, станом на 31.05.2012 становить 275500,00 грн.

Предмет іпотеки 4 оцінено сторонами в 275500,00 грн.

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0262 га, кадастровий номер :01:040:0057, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, надалі - Предмет іпотеки 5, та належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №229248, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.12.2001 №6609, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлянням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області №3695/2 від 20.07.2012 року, земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до «Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок», затвердженого наказом Держкомзему України № 643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 5 відповідно до Висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Земюрконсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт АГ №579406 від 05.01.2012, станом на 31.05.2012 становить 130000,00 грн.

Предмет іпотеки 5 оцінено сторонами в 130000,00 грн.

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0502 га, кадастровий номер :01:040:0060, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада; надалі - Предмет іпотеки 6, та належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ №265931, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Договору купівлі-продажу земельної ділянки № 6609 від 29.12.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлянням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області №3694/2 від 20.07.2012, земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до «Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок», затвердженого наказом Держкомзему України № 643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 6 відповідно до Висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Земюрконсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт АГ №579406 від 05.01.2012, станом на 31 травня 2012 року становить 249000,00 грн.

Предмет іпотеки 6 оцінено сторонами в 249000,00 грн.

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0509 га, кадастровий номер :01:040:0063, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада; надалі - Предмет іпотеки 7, та належить іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯЗ № 229239, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі на підставі рішення Бобрицької сільської ради №26/2 від 22.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84.

Згідно з Висновком Про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданим Управлянням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області №3693/2 від 20.07.2012, земельна ділянка повинна використовуватись з дотриманням обов`язків землевласників відповідно до ст. 91 Земельного кодексу України та відповідно до «Класифікатора обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок», затвердженого наказом Держкомзему України № 643 від 29.12.2008.

Вартість Предмета іпотеки 7 відповідно до Висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Земюрконсалтинг», що діє на підставі ліцензії на проведення робіт із землеустрою, землеочіночних робіт АГ №579406 від 05.01.2012, станом на 31.05.2012 становить 254500,00 грн.

Предмет іпотеки 7 оцінено сторонами в 254500,00 грн.

Відповідно до п.2.2. іпотечного договору вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить - 8459800,00 грн, в тому числі предмета іпотеки 1 - 635300,00 грн, предмета іпотека 2- 1083600,00 грн, предмета іпотеки 3 - 114200,00 грн, предмета іпотеки 4 - 275500,00 грн, предмета іпотеки 5 - 130000,00 грн, предмета іпотеки 6 - 249000,00 грн, предмета іпотеки 7 - 254500,00 грн.

В розділі 6 іпотечного договору "Звернення стягнення на предмет іпотеки" (в редакції договору про внесення змін та доповнень №2 до іпотечного договору від 15.04.2015) сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором (в тому числі у випадку прострочення чергових платежів) іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (п.6.1); звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на розсуд іпотекодержателя на підставі рішення суду (п.6.2.1.), виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису іпотекодержатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника за кредитним договором, а саме заяву про невиконання позичальником умов кредитного договору, розрахунок заборгованості, свій примірник договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику договору, який після нотаріального посвідчення повертається іпотекодержателю (п.6.2.2.); шляхом позасудового врегулювання. При цьому позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки (п.6.3., 6.4 договору іпотеки) або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя (п.6.2.3.); вимоги іпотекодержателя можуть бути задоволені шляхом прийняття іпотекодержателем у власність предмету іпотеки в порядку ст. 37 Закону України "Про іпотеку" (п.6.3.). При цьому предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена, на підставі висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. Сторони домовились, що суб`єкт оціночної діяльності визначається іпотекодержателем.

Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень умов договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій позичальника/іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що зобов`язання за кредитним договором повністю виконані позичальником/іпотекодавцем (п.6.3. договору іпотеки).

На виконання умов кредитного договору, банк перерахував позичальнику (ТОВ "Рітон") кредитні кошти в загальному розмірі 13725000 грн 00 коп та 1277931,15 євро.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів не виконало, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 в розмірі 1277931,15 євро.

Станом на час розгляду даної справи, відповідачем та ТОВ "Рітон" доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 до суду надано не було.

З приводу посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 від 10 грудня 2019 року, суд зазначає наступне.

В Ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" від 03 червня 2020 року справа №3-88/2020(175/20), Конституційним Судом України зазначено, що постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 від 10 грудня 2019 року скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року не можна вважати остаточним судовим рішенням у справі.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/2144/16 від 25 листопада 2020 року зазначено, що посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду №925/698/16 від 10.12.2019 є безпідставним, оскільки зазначеною постановою справу №925/698/16 передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, що не означає вирішення спору, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі та в судових рішеннях з них.

Також суд звертає увагу, що відповідно до сталої практики Верховного Суду, обставини встановлені у справі №925/698/16 не мають преюдиційного значення для справи, яка розглядається господарським судом Луганської області з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до п. 6.33 постанови ВП ВС №48/340 від 02.07.2019 зазначено, що суд не врахував належним чином, що в іншій справі №137/7 суди не визнали за державою права власності на спірне майно. При цьому Господарський суд міста Києва, з рішенням якого погодився Вищий господарський суд України, дійшов правильного висновку про те, що рішення у справі № 137/7 не вважається преюдиційним з двох причин. По-перше, склад учасників справи № 137/7 та цієї справи не є тотожним. По-друге, преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, а не правової їх оцінки.

В п. 47 постанови ВС №761/29966/16-ц від 18.12.2019 зазначено, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

За таких обставин суд дійшов висновку, що посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 є безпідставним, оскільки направлення справи на новий розгляд свідчить про відсутність остаточного рішення та правового висновку, а обставини встановлені у справі не мають преюдиційного значення.

Відповідно до висновку викладеному у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019, ПАТ "Укрінком" є тією ж юридичною особою, яке довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно-правової форми не відбувалась, тому відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно з ст. 27, 28 Закону України "Про банки і банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від НБУ.

В даному випадку мало місце транслятивне (підсумоване) правонаслідування юридичної особи, враховуючи зміну назви, збереження ідентифікаційного коду юридичної особи та вступ у цивільний оборот нової, замість правопопередника зі збереженням обсягу правосуб`єктності в порядку правонаступництва.

Згідно з ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

В п. 50 постанови ВП ВС №914/3587/14 від 24.04.019 зазначено, що з аналізу зазначених положень убачається, що сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне (ПАТ "Львівобленерго" на ПрАТ "Львівобленерго") не є його реорганізацією. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 6 положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №118 інформаційний фонд Реєстру містить, зокрема, дані ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб`єкта (п. 4), який зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним (п. 6).

Правонаступництво є перехід сукупності прав та обов`язків від одного суб`єкта правовідносин до іншого, в порядку та на умовах встановлених законом. Отже обов`язковою умовою правонаступництва, є наявність декількох окремих суб`єктів, дотримання процедури переходу прав та обов`язків встановленої законом, і як наслідок втрата прав та обов`язків однією особою, та набуття іншою.

В даному випадку відбулась зміна найменування юридичної особи, без зміни організаційно правової форми, що не є її реорганізацією та не є перетворенням. Оскільки код ЄДРПОУ є ідентифікуючою ознакою юридичною особи, яка залишається незмінною протягом усього часу його існування, суд дійшов висновку, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ПАТ "Укрінбанк" є однією юридичною особою. Крім того, відповідно до імперативних приписів статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості внесені до єдиного державного реєстру вважаються достовірними, та можуть бути використанні у спорі з третьою особою.

За таких обставин суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є правонаступником ПАТ "Укрінбанк", оскільки є однією юридичною особою з різними назвами.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/8117/17 від 03 серпня 2018 зроблено висновок: 6.11 Ураховуючи зазначені положення законодавства, за установлених судами обставин про здійснення дій щодо реєстрації нової редакції статуту ПАТ "Укрінбанк", зміни назви на ПАТ "Укрінком", а в подальшому на ПАТ "Українська інноваційна компанія", зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів, висновок судів попередніх інстанцій про правонаступництво ПАТ "Укрінком" і ПАТ "Українська інноваційна компанія" ПАТ "Укрінбанк" без дотримання відповідної процедури є помилковим і таким, що не відповідає положенням чинного законодавства. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Укрінбанк" згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ "Укрінбанк", суперечить наведеному вище.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/11199/16 від 19.04.2019 зазначено, що з огляду на вищевикладені норми, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо того, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного банку України скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію судів попередніх інстанції щодо наявності у органів управління банку права приймати рішення про зміну найменування, місцезнаходження, керівника, затвердження нової редакції Статуту тощо.

Предметом спору у справі №910/8117/17 було стягнення заборгованості, тоді як у справі №826/11199/16 позов було заявлено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Суд враховує те, що правовий висновок у справі №826/11199/16 було сформовано пізніше, та враховує те, що саме у зазначеній справі до предмету доказування входили обставини на підтвердження або спростування законності проведення реєстраційних дій, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, та знайшли своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України). Глава 7 ЦК України містить загальні положення про юридичну особу.

Відповідно до статті 91 "Цивільна правоздатність юридичної особи" ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 "Цивільна дієздатність юридичної особи" ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Спеціальна правоздатність юридичних осіб (частина третя статті 91 ЦК України) встановлюється для юридичних осіб, які здійснюють окремі види діяльності, для здійснення яких законом передбачено отримання спеціального дозволу (ліцензії).

Правосуб`єктність юридичної особи та спеціальна правосуб`єктність, не є тотожними поняттями, а відрізняються умовами та моментом набуття, обсягом юридичних можливостей, та умовами припинення.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню, зокрема, підлягає банківська діяльність, діяльність з надання фінансових послуг та інша діяльність, ліцензування якої здійснює НБУ відповідно до закону.

Таким чином право на надання банківських або інших фінансових послуг, юридична особа набуває після отримання відповідної ліцензії.

В свою чергу підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені статтею 11 Цивільного кодексу України, однією з яких є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено що 22.09.2011 між ПАТ "Український інноваційний банк", яке в подальшому перейменовано на ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" було укладено кредитний договір №4761, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13725000 грн 00 коп. до 20.10.2014. Відповідно до п.3.1. договору, в редакції додаткової угоди №16 від 10.03.2015 сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит в розмірі 1277931,15 євро на термін по 20.07.2017 включно.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 20.07.2012 між ПАТ "Український інноваційний банк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно - об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_3, земельні ділянки для будівництва і обслуговування будинку, господарчих будівель і споруд, земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада.

Постановою Правління Національного Банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку" №180 від 22.03.2016 року було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5325/16 від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, визнано протиправною та скасовано постанову НБУ №180 від 22.03.2016.

Станом на момент розгляду справи доказів повернення банківської ліцензії позивачу, та відновлення банківської діяльності - суду надано не було.

Отже станом на момент укладення договорів (22.09.2011, 20.07.2012) у позивача існувала банківська ліцензія, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Оскільки 22.03.2016 Постановою Правління НБУ №180 було відкликано банківську ліцензію, яка в подальшому хоча і була визнана протиправною та скасованою, обсяг цивільних прав та обов`язків юридичної особи змінився, адже саме з цієї дати позивач втратив право здійснювати банківську діяльність.

В свою чергу зобов`язання між позивачем та відповідачем виникли на підставі укладеного договору від 20.07.2012, в той час коли позивач мав статус банківської установи. Втрата банківської ліцензії позбавляє кредитора в подальшому здійснювати банківську діяльність, але не припиняє набутих прав та обов`язків. Так само втрата банківської ліцензії позивачем, не звільняє відповідачів від обов`язку належного виконання взятих не себе договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормами чинного законодавства та договору, не передбачено такої підстави припинення існуючих зобов`язань, як відкликання банківської ліцензії, або внесення змін до статуту юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія" є однією юридичною особою, зобов`язання які виникли на підставі кредитного договору та іпотечного договору належним чином виконані не були, та не були припинені, господарський суд Луганської області дійшов висновку, що саме позивачу належить право вимоги за кредитним договором та право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.3 ст. 346 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст. 10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ч.1 ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 1, 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до приписів статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 22.09.2011 між ПАТ "Український інноваційний банк", яке в подальшому перейменовано на ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон" було укладено кредитний договір №4761, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії в розмірі 13725000 грн 00 коп. до 20.10.2014. Відповідно до п.3.1. договору, в редакції додаткової угоди №16 від 10.03.2015 сторони погодили, що банк надає позичальнику кредит в розмірі 1277931,15 євро на термін по 20.07.2017 включно.

На виконання умов кредитного договору, банк перерахував позичальнику (ТОВ "Рітон") кредитні кошти в загальному розмірі 13725000 грн 00 коп та 1277931,15 євро.

В забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №4761 від 22.09.2011, між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_1 (іпотекодавець за договором) 20.07.2012 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №3906-3912.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів не виконало, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 в розмірі 1277931,15 євро.

Станом на час розгляду даної справи, відповідачем та ТОВ "Рітон" доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором №4761 від 22.09.2011 до суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" зобов`язання за кредитним договором №4761 від 22.09.11 щодо повернення кредиту не виконало, доказів протилежного до суду надано не було, враховуючи те, що 20.07.2012 між ПАТ "Український інноваційний банк" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") та ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №4761 від 22.09.2011 було укладено іпотечний договір, суд дійшов висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.07.2012, є законною та обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон", про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

2. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №4761 від 22.09.2011, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Укрінбанк" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рітон", в розмірі 130000 грн 00 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,262 га, кадастровий номер :01:040:0057, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, Бобрицька сільська рада, що належать ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №229248, виданого 22.06.2009 Управлінням земельних ресурсів у Києво - Святошинському районі на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки №6609 від 29.12.2001.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1950 грн 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404. ідентифікаційний номер 05839888)

Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рітон" (вул. Вінницька, буд. 49 Б, смт. Сутиски, Вінницька область, ідентифікаційний номер 31836403)

Повний текст рішення складено та підписано 19.04.2021.

Суддя С.В. Масловський