Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/70/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Трохимчук І.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Мастюгін Д.І. ордер АС №684485 від 18.01.2021 (брав участь в судовому засіданні 13.04.2021);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ"

про стягнення 115 157,55 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ" про стягнення 115 157,55грн, з яких 102 783,87грн основного боргу, 3 123,02грн пені, 6 246,05грн 24% річних, 3 004,61грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на невиконання відповідачем умов договору поставки товару №31 на умовах відстрочення оплати від 26.08.2020.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст. 526, 530, 610, 625, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 216, 230, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 25.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

15.02.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву з додатками, в якому відповідач вказує на сплату боргу та надає платіжні доручення №624 від 02.02.2021, №618 від 02.02.2021, №619 від 02.02.2021, №620 від 02.02.2021, №617 від 02.02.2021, №609 від 19.01.2021, №591 від 21.12.2020 на загальну суму 112 783,87грн та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.03.2021 постановлено призначити судове засідання для розгляду справи з повідомленням сторін на 13.04.2021.

12.04.2021 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява №0020-056/21 від 12.04.2021 на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2021, до якої додано довідку банку про надходження коштів на рахунок позивача від відповідача, довідку про стан заборгованості відповідача за договором №31 від 26.08.2020 та платіжні доручення.

Згідно довідки №0020-055/21 від 12.04.2021 (а.с.82) прострочена заборгованість ТОВ "Агріс Полісся" перед ТОВ "Укравтозапчастина" за договором поставки товару на умовах відстрочення платежу №31 від 26.08.2020 станом на 12.04.2021 відсутня.

12.04.2021 до суду від позивача надійшла заява №0020-052/21 від 07.04.2021, до якої додано оригінали документів, доданих до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні, та копію положення про Житомирську філію ТОВ "Укравтозапчастина".

Оригінали документів, доданих до заяви №0020-052/21 від 07.04.2021 не долучалися судом до матеріалів справи, та будуть повернуті на адресу місцезнаходження ТОВ "Укравтозапчастина".

В судовому засіданні 13.04.2021 оголошено перерву до 19.04.2021 до 14:00.

Сторони уповноважених представників в судове засідання 19.04.2021 не направили.

Ухвалу суду від 13.04.2021 направлено на електронні адреси сторін, вказані ними у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.

Таким чином, суд вважає, що учасників провадження належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

26.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРІС ПОЛІССЯ" (відповідач, покупець) укладено договір поставки товару на умовах відстрочення оплати № 31 (далі - договір) (а.с.20-23), за змістом пункту 1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар на умовах відстрочення оплати в асортименті, в кількості та за ціною, вказаними в специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.2 договору асортимент, кількість та ціна товару, вказана у заявках покупця, остаточно узгоджується сторонами у специфікаціях на кожну окрему партію товару. Специфікація може містити також інформацію про строки та місце поставки товару. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною або за актом приймання-передачі, які після їх підписання сторонами мають силу специфікації в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України.

Пункт 3.3 договору встановлює, що дата отримання товару покупцем в місці поставки товару, вказаному в п. 3.1 договору підтверджується підписанням видаткової накладної або акту приймання-передачі. Видаткова накладна або акт приймання-передачі підписуються уповноваженими представниками покупця та постачальника.

За змістом п. 3.6 договору приймання товару покупцем по кількості, асортименту, комплектності, якості, вимогам щодо упаковки (тари) товару здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством, в момент його отримання від постачальника. Покупець зобов`язаний перевірити кількість, асортимент, комплектність, якість, цілісність упаковки (тари), пломб на них (у разі наявності), а також відсутності ознак пошкодження товару.

Постачальник належним чином виконав своє зобов`язання з поставки та передачі товару, а покупець отримав та прийняв товар.

Факт прийняття товару покупцем підтверджується видатковими накладними: 1) №ЖрРНк-001335 від 09.09.2020 на суму 8 307,60грн; 2) №ЖрРНк-001343 від 10.09.2020 на суму 60 621,77грн; 3) №ЖрРНк-001401 від 25.09.2020 на суму 11 293,70грн; 4) №ЖрРНк-001422 від 30.09.2020 на суму 793,80грн; 5) №ЖрРНк-001429 від 05.10.2020 на суму 17 784,00грн; 6) №ЖрРНк-001460 від 12.10.2020 на суму 382,80грн; 7) №ЖрРНк-001479 від 16.10.2020 на суму 14 251,20грн; 8) №ЖрРНк-001504 від 21.10.2020 на суму 21 244,80грн; 9) №ЖрРНк-001506 від 21.10.2020 на суму 6 618,60грн; 10) №ЖрРНк-001526 від 26.10.2020 на суму 1 485,60грн (а.с. 24-33).

У підписаних Відповідачем видаткових накладних зазначено, що разом з товаром покупцеві передано всі документи та приналежності, визначені договором та чинним законодавством України.

Разом з видатковими накладними позивач надав відповідачу рахунки для сплати вартості товару (а.с.34-43).

За змістом п. 2.2. договору покупець зобов`язаний оплатити ціну товару у строк не більше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання замовленого товару від постачальника.

З урахуванням факту поставки товару покупцю, що підтверджується підписанням видаткових накладних, та спливу чотирнадцятиденного строку на оплату товару, у відповідача виникло зобов`язання з оплати товару за договором.

Відповідач в межах виконання договору частково здійснив оплату отриманого товару:

1) 30 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 536 від 29.09.2020 (а.с.44);

2) 10 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 591 від 21.12.2020 (а.с.45).

Неналежне виконання відповідачем умов договору стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення 115 157,55 грн, з яких 102 783,87грн основного боргу, 3 123,02грн пені, 6 246,05грн 24% річних, 3 004,61грн інфляційних втрат.

Після звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем здійснено оплату поставленого товару на загальну суму 102 783,87грн, на підтвердження чого до суду подано копії платіжних доручень (а.с.61-66).

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

За ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки товару №31 за умовами відстрочення оплати від 26.08.2020 (а.с. 20-23), який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ГПК України).

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 102 783,87грн основного боргу.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано платіжні доручення про сплату заборгованості у розмірі 102 783,87грн (а.с.61-66).

Вказану заборгованість погашено відповідачем 19.01.2021 та 02.02.2021, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно довідки позивача №0020-055/21 від 12.04.2021 (а.с.82) прострочена заборгованість ТОВ "Агріс Полісся" перед ТОВ "Укравтозапчастина" за договором поставки товару на умовах відстрочення платежу №31 від 26.08.2020 станом на 12.04.2021 відсутня.

Зважаючи на вищевикладене, провадження у справі щодо вимог про стягнення з відповідача 102 783,87грн основного боргу підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

4. Щодо вимоги про стягнення 3 123,02грн пені.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В пункті 5.1 договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати товару покупець в першу чергу сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення оплати та, відповідно до статті 625 ЦК України, відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 24 % річних від простроченої суми боргу за весь період прострочення, а потім сплачує суму основного боргу з урахуванням умов, викладених в п.2.5. та п.2.6. договору.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені (а.с. 13-16), суд вважає його обґрунтованим, арифметично вірним, а вимогу про стягнення 3 123,02грн пені за період з 25.09.2020 по 14.01.2021 такою, що підлягає задоволенню.

5. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 16 246,05грн 24% річних та 3 004,61грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказано вище, у п.5.1. договору сторони визначили відповідальність покупця у розмірі 24% річних за користування грошовими коштами у випадку прострочення оплати отриманого товару.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 24% річних (а.с.16-17), суд вважає такою, що підлягає задоволенню, вимогу про стягнення 6 246,05грн за період з 25.09.2020 по 14.01.2021.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом встановлено наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період жовтня - грудня 2020 року (а.с.17-19), суд вважає, що вимога про стягнення 3 004,61грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

6. Висновок господарського суду за результатами розгляду справи.

Враховуючи погашення основного боргу відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом, а саме 19.01.2021 та 02.02.2021 на суму 10 2783,87грн, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Зважаючи на докази, які містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 123,02грн пені, 6 246,05грн 24% річних, 3 004,61грн інфляційних втрат.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1ст.129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 с.129 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладене, судовий збір слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись п.2 ч.1 ст.231, ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ "Агріс Полісся" 102 783,87грн основного боргу.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агріс Полісся" (12122, Житомирська обл., Хорошівський район, с. Рижани, вул. Заводська, буд. 24, ідентифікаційний код 38580846) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (02088, м. Київ, вул. Першого Травня, буд. 1-А, ідентифікаційний код 30722204):

- 3 123,02грн пені;

- 6 246,05грн 24% річних;

- 3 004,61грн інфляційних втрат;

- 2 270,00грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.04.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 -3 - сторонам (рек. з пов.)

та на електронну пошту (позивача):

(відповідача):