УХВАЛА

м. Київ

21.04.2021Справа № 910/24098/14

За заявоюАкціонерного товариства «Альфа-Банк»
прозаміну сторони у виконавчому документі
у справі№910/24098/14
за заявоюПублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
провидачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 у третейській справі №389/4

за позовомПублічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
доФізичної особи-підприємця Чичановського Олександра Петровича
простягнення заборгованості
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від заявника:не з`явився
від боржника:не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 р. у третейській справі №389/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Фізичної особи-підприємця Чичановського Олександра Петровича про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу наказу на виконання рішення третейського суду задоволено, ухвалено видати накази на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 р. у третейській справі №389/14 наступного змісту:

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чичановського Олександра Петровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Новоушицьким РВУ МВС України в Хмельницькій області 24.12.1998 р., зареєстрований: Хмельницька обл.., Новоушицький р-н, с. Іванівка) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) заборгованість по договору кредиту в сумі 163 085 (сто шістдесят три тисячі вісімдесят п`ять) грн. 79 коп.;

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чичановського Олександра Петровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Новоушицьким РВУ МВС України в Хмельницькій області 24.12.1998 р., зареєстрований: Хмельницька обл.., Новоушицький р-н, с. Іванівка) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) третейський збір у сумі 2 030 (дві тисячі тридцять) грн. 86 коп.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Чичановського Олександра Петровича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Новоушицьким РВУ МВС України в Хмельницькій області 24.12.1998 р., зареєстрований: Хмельницька обл.., Новоушицький р-н, с. Іванівка) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого документа у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

05.04.2021 через канцелярію суду від Акціонерного товариства «Альфа-Банк» надійшла заява заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій заявник просить суд замінити сторону у виконавчому документі з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерного товариства «Альфа-Банк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2021 вказану заяву призначено до розгляду на 21.04.2021.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просив здійснювати її розгляд за його відсутності.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив клопотання, в якому просив оголосити перерву в судовому засіданні з розгляду заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» у зв`язку з ненаправленням на його адресу копії такої заяви разом з доданими до неї документами.

Судом в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на те, що, звертаючись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, АТ «Альфа-Банк» надало докази направлення такої заяви на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, судом враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, неявка заявника та боржника в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони її правонаступником, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до частин 1, 7 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

За приписами частини 1 статті 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 №5/2019 затверджено передавальний акт від 15.10.2019, згідно якого, внаслідок реорганізації, шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», тобто з 15.10.2019.

Відповідно до п.п. «г» п. 11 ч. 4 ст. 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків Банку, що приєднується, виникає у Банку-правонаступника з моменту, визначеного передавальним актом, затвердженим загальними зборами Банку, що приєднується, та Банку-правонаступника. Банк-правонаступник у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набуває обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Банки-учасники повідомляють клієнтів, у тому числі вкладників та інших кредиторів Банку, що приєднується, про правонаступництво щодо його прав, обов`язків та майна шляхом розміщення інформації на офіційних веб-сайтах Банків-учасників, у приміщеннях цих банків та їх відокремлених підрозділів, де проводиться обслуговування клієнтів, а також на офіційному веб-сайті Національного банку України. Банк-правонаступник приймає за передавальним актом від Банку, що приєднується, також майно та кошти, на які накладено обтяження (у тому числі публічні) та обмеження на розпорядження (у тому числі арешти із збереженням таких обтяжень та обмежень на розпорядження).

У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» 03.12.2019 припинено за рішенням засновників; юридичною особою-правонаступником є Акціонерне товариство «Альфа-банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, б. 100; ідентифікаційний код 23494714).

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду, а згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

При цьому, будь-яких виключень або делегування регулювання даних правовідносин іншим нормам законодавства Конституція України не містить.

До того ж, наведені приписи ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997, передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06.10.2011 міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15.10.2009).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Суд відзначає, що станом на момент розгляду даної заяви докази виконання боржником наказу Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/24098/14, виданого на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 у третейській справі №389/4 та ухвали Господарського суду міста Києва від 24.11.2014, відсутні.

Відповідно до частин 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Враховуючи викладене, заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони у виконавчому документі задовольнити.

2. Замінити стягувача за наказом Господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/24098/14, виданого на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 01.04.2014 у третейській справі №389/4 та ухвали Господарського суду міста Києва від 24.11.2014, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (00039019) на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100; ідентифікаційний код 23494714).

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий