ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Справа № 918/456/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Єфімчук А.І.,

представники учасників справи:

позивач- Грабовський В.А.;

відповідач- не з`явився;

третя особа- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рівненської області від 17.09.2020 у справі №918/456/20 (суддя Марач В.В.)

за позовом Дочірнього підприємства «Будівельник» Товариства з обмеженою

відповідальністю «Західресурси» м.Рівне

до Березнівського «Райагробуду» м.Березне Рівненської обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -

ОСОБА_1 м.Рівне

про визнання недійсними рішень загальних зборів,-

У травні 2020 року Дочірнє підприємство «Будівельник» Товариства з обмеженою відпо-відальністю «Західресурси» (надалі в тексті Підприємство) звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсним з моменту їх прийняття пунктів 6 та 7 рі-шення загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду», оформлені протоко-лом №1 засідання загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» від 19.03. 2010. Позов обґрунтовано тим, що 19.03.2010 на засіданні загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» згідно порядку денного слухались питання за номером 6 про лікві-дацію або реорганізацію «ДП Будівельник» та питання під номером 7 із назвою «Різне», зокрема щодо відчуження приміщення деревообробного цеху, які оформлені Протоколом №1. Позивач вва-жає, що Відповідачем грубо порушено порядок скликання, та проведення загальних зборів трудо-вого колективу Березнівського «Райагробуду», оскільки присутніми значаться робітники, служ-бовці ІТР, представники виробничих підрозділів у кількості 56 чоловік, при цьому, відсутній будь-який реєстр присутніх осіб, а також докази присутності членів трудового колективу стаж роботи яких становить п`ять років.(арк.справи 1-3).

Рішенням господарського суду Рівненської області від 17.09.2020 у справі №918/456/20 позов задоволено. Визнано недійсними з моменту їх прийняття рішення за номерами 6 та 7 загаль-них зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду», оформлені протоколом №1 засі-дання загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» від 19.03.2010. Рішен-ня суду вмотивоване тим, що у зв`язку із недоведеністю факту участі у засіданні загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» 19.03.2010 не менше ніж 3/4 його членів, а та-кож наявності у осіб, які зазначені присутніми стажу в Березнівському «Райагробуді» не менше ніж 5 років починаючи з 06.02.1998, засідання загальних зборів трудового колективу Берзенівсь-кого «Райагроуду» 19.03.2010 проведено з порушенням вимог статуту Відповідача, а саме, пунктів 4.1, 6.1 та абз.2 ст.2 ст.98 ЦК України, що є підставою для визнання недійсним рішень, прийнятих на спірних загальних зборах трудового колективу 19.03.2010 по питанню « 6» порядку денного «Ліквідація або реорганізація ДП «Будівельник» та питанню « 7» порядку денного «Різне».(арк. справи 60-67).

Не погоджуючись із рішенням, ОСОБА_1 подав скаргу до Північно-захід-ного апеляційного господарського суду, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 17.09.2020 у даній справі та відмо-вити у задоволенні позову.(арк.справи 74-76).

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував усі обставини справи, прийнявши рішення з порушенням норм матеріального права. Рішення господарського суду Рівненської області від 17.09.2020 у справі №918/456/20 в частині визнання недійсним п.7 рішення загальних зборів трудового колективу від 19.03.2010 (на підставі якого в подальшому укладено договір про відчуження нерухомого майна) використовується Пози-вачем як нововиявлена підстава при перегляді рішення у справі №555/1096/15-ц за позовом Дочір-нього підприємства «Будівельник» Товариства з обмежено відповідальністю «Західресурси» до ОСОБА_1 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу від 29.11.2013 об`єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення деревообробний цех, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 03.12.2020 відкрито провадження за заявою ДчП «Будівельник» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 30.05.2016 у справі №555/1096/15-ц. ОСОБА_1 також зауважує, що 29.11.2013 ним і ДчП «Будівельник» було укладено договір купівлі-продажу деревообробного цеху. Майже чотири роки йшов процес ліквідації, допоки рішенням загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» від 13.12.2013 припинено процес ліквідації ДчП «Буді-вельник». Березнівський «Райагробуд» в 2020 році продав ТзОВ «Західресурси» корпоративні пра-ва на ДчП «Будівельник». Останнє 11.07.2014 звернулось до суду з надуманим позовом щодо рішення від 19.03.2010 про початок ліквідації дочірнього підприємства, яка припинилася 13.11. 2013. Апелянт наголошує, що Позивачем не подано жодного доказу на підтвердження позовних вимог, суд першої інстанції порушив принцип диспозитивності і безпідставно задовольнив позовні вимоги, а зважаючи на вищевказані судові рішення, має обґрунтовані підстави для твердження про існування зловмисної домовленості ДчП «Будівельник» з Березнівським «Райагробудом» щодо подання штучних позовів із приховуванням доказів. Апелянт вважає, що Статут Березнівського «Райагробуду» і чинне законодавство не передбачають прийняття загальними зборами Березнівсь-кого «Райагробуду» рішень щодо відчуження майна дочірнього підприємства (лише створення та ліквідація такого підприємства). Зазначена стаття 98 ЦК України регламентує порядок вирішення питання про ліквідацію товариства, а не його дочірнього підприємства. Однак, в даному випадку, приймалось рішення про ліквідацію не власне Березнівського «Райагробуду», а про ліквідацію його дочірнього підприємства. І в такому випадку стаття 98 ЦК України не вимагає прийняття рішення більшістю не менш як у 3/4 голосів. Вказана норма ЦК України регламентує порядок вирішення питання відчуження майна товариства на суму, що становить п`ятдесят і більше від-сотків майна товариства. Однак, в даному випадку, рішення приймалося не про відчуження майна товариства (Березнівський «Райагробуд»), а про відчуження майна його дочірнього підприємства. І в такому випадку стаття 98 ЦК України не вимагає прийняття рішення більшістю не менш як у 3/4 голосів. Крім того, суд першої інстанції мав би встановити вартість всього майна.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 відкрито про-вадження за скаргою ОСОБА_1 (арк.справи 153).

У зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці судді члена-колегії Бучинської Г.Б., за нас-лідками повторного автоматизованого розподілу справи між суддями колегія суддів у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Розізнана І.В. ухвалою. від 15.03.2021 прийняла до свого провадження апеляційну скаргу у справі №918/456/20.(арк.справи 180).

Ухвалою від 16.05.2021 залучено до участі у справі №918/456/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 -вича. Постановлюючи ухвалу суд виходив з того, що особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має знаходитись з однією із сторін у матеріальних правовід-носинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін, а предмет спору повинен бути за межами цих правовідносин. При цьому не є можливим покладення на третіх осіб без самостійних вимог будь-яких матеріально-правових обов`язків за результатами вирішення спору. Наведенні апелянтом доводи та встановленні судом апеляційної інстанції обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 належить залучити до участі у даній справі в якості тре-тьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача, позаяк він мав із Березнівським «Райагробудом» матеріальні правовідносини, які можуть зазнати змін в результаті прийняття судом рішення у даній справі. Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що оскар-жуване рішення суду першої інстанції стосується прав та обов`язків апелянта, оскільки за наслід-ками прийняття оскаржуваного рішення Позивач уже виявив намір переглянути за нововиявле-ними обставинами судове рішення у цивільній справі №555/1096/15-ц за позовом Дочірнього під-приємства «Будівельник» ТзОВ «Західресурси» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.(арк.справи 184-187).

Крім того, ухвалою від 16.03.2021 відкладено розгляд справи на 21.04.2021.(арк.справи 188).

23.02.2021 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, в якому він просить від-мовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. (арк.справи 164-170).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 21.04.2021 представник Позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав свої надав пояснення.

Відповідач та Третя особа не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апе-ляційної інстанції 21.04.2021.

Крім того, у судовому засіданні 21.04.2021 колегія суддів відхилила клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, приймаючи до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представ-ників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак неявка учасника судового процесу в судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову не є підставою для відкладення. Крім того, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. При цьому, апеляційне провадження порушено саме за скаргою ОСОБА_1 і апелянт не обмежений колом представ-ників.(арк.справи 192-193).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстан-ції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із п.1.1 Статуту в редакції 2009 року Березнівський «Райагробуд», надалі в «Підприємство» створене внаслідок реформування агропромислового комплексу Березнівського району у відповідності з рішенням зборів уповноважених представників господарств-учасників Березнівського райагробуду від 10.02.1998, керуючись законами України «Про підприємництво», «Про підприємства в Україні». Власниками Березнівського «Райагробуду» є трудовий колектив. (арк.справи 6-10).

Метою діяльності Підприємства є раціональне використання наявних фінансових, матері-альних та трудових ресурсів, виробничих потужностей, задоволення соціальних і економічних інтересів самого підприємства, отримання прибутку, тощо.(п.1.2 Статуту).

Матеріалами справи стверджено, що 19.03.2010 відбулись загальні збори трудового колек-тиву Березнівського «Райагробуду», рішення яких оформлені Протоколом №1. До порядку денного включено питання: 1. Звіт голови правління Березнівського «Райагробуду» за 2009 рік. 2. Взяття позики. 3. Звернення до Асоціації «Рівнеагробуд» про надання позики «поворотної фінансової допо-моги». 4. Затвердження додатку до колективного договору. 5. Відчуження території. 6. Ліквідація або реорганізація ДП «Будівельник». 7. Різне.(арк.справи 3-51).

Як вбачається з Протоколу №1 від 19.03.2010 на загальних зборах трудового колективу Березнівського «Райагробуду» присутні робітники, службовці ІТР, представники виробничих під-розділів 56 чол. Всього: 81 чол.

По питанню « 6» слухали: Гоча А.В. голову правління: «слідуючим нашим питанням є лік-відація ДП «Будівельник». Якщо ліквідувати ДП «Будівельник» у якого боргів на 97 тис.грн. ці борги переходять до нас. Я пропоную ліквідувать ДП «Будівельник» у звязку із збільшенням бор-гів.» ОСОБА_2 директор ДП «Будівельник»: «я проти ліквідації ДП «Будівельник». ОСОБА_3 бригадир будівельної бригади: «я за ліквідацію ДП «Будівельник», тому що мину-лого разу як ми збирались боргів у них було на 30 тис.грн., а зараз приблизно на 100 тис.грн., для чого нарощувати борги.» ОСОБА_4 кранівник: «я за ліквідацію ДП «Будівельник».» ОСОБА_5 робітник: «я за ліквідацію ДП «Будівельник», у нас є ліцензія і ми можемо працювати без них.»

Голосували: «За» 45 чол., «Проти» 1 чол., «Утримались» 5 чол., «Не голосували» 5 чол.

По питанню « 7» слухали: ОСОБА_6 головного інженера: «Територія ОСОБА_7 огороджена нашими плитами. Я пропоную винести рішення на збори про продаж цих плит Крав- ОСОБА_8 » Голосували: «За» 56 чол., «Проти» немає, «Утримались» немає.

Кривця І.М. головного інженера: «в зв`язку з тим, що деревообробний цех довгий час не працює, обладнання застаріле, роботи ніякі не виконуються, саме приміщення потребує капіталь-ного ремонту, а коштів організація немає. Пропоную продати приміщення деревообробного цеху від 140 тис.грн. до 150 тис.грн.»

ОСОБА_9 робітник ДП «Будівельник»: «я погоджуюся з словами головного інженера ОСОБА_6 тому, що приміщення не використовується у виробництві і перспективи на майбутнє немає, тому що все обладнання застаріле його потрібно міняти і вложувати великі кошти.» Голо-сували: «За» 55 чол., «Проти» немає, «Утримались» 1 чол.

ОСОБА_10 голова правління: «для того щоб ліквідувати ДП «Будівельник» потрібно створи-ти ліквідаційну комісію. Пропоную створити ліквідаційну комісію в складі: Голова комісії ОСОБА_11 (ідентифікаційний номер) головний інженер Березнівського «Райагробуду». Члени комісії: ОСОБА_12 (ідентифікаційний номер) головний бухгалтер Березнівського «Райагро-буду»; ОСОБА_13 (ідентифікаційний номер) головний бухгалтер ДП «Будівельник»; ОСОБА_14 (ідентифікаційний номер) механік Березнівського «Райагробуду»; ОСОБА_2 (іденти-фікаційний номер) директор ДП «Будівельник». Голосували: «За» 45 чол., «Проти» 1 чол., «Утри-мались» 5 чол., «Не голосували» 5 чол.

По питаннях « 6» та « 7» порядку денного збори трудового колективу вирішили:

Ліквідувати ДП «Будівельник» та створити ліквідаційну комісію. Дебіторську і кредитор-ську заборгованість згідно ліквідаційного балансу в зв`язку з ліквідацією ДП «Будівельник» і право-наступництвом зарахувати на розрахунки з Березнівським «Райагробудом» як правовласнику. Зобов`язати ліквідаційну комісію провести необхідні дії по забезпеченню ліквідації ДП «Буді-вельник» згідно чинного законодавства.

Продати ОСОБА_7 плити якими огороджена його територія.

Продати і нотаріально засвідчити приміщення деревообробного цеху 140-150 тис.грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовій справі №555/1096/15-ц встановлено, що 29.11.2013 Дочірнім підприємством «Будівельник» Березнівського райагробуду в особі голови Ліквідаційної комісії передано у влас-ність громадянину ОСОБА_1 за ціною 42 000 грн об`єкт нерухомого майна деревообробний цех, що знаходиться в м.Березне по вул. Будівельників,68.

Крім того, у вказаній справі встановлено, що станом на 02.09.2014 Дочірнє підприємство «Будівельник» належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Західресурси».

При цьому, ДчП «Будівельник» Товариства з обмеженою відповідальністю «Західресурси», вважаючи, що прийняття пунктів 6 та 7 рішення загальних зборів трудового колективу Березнів-ського «Райагробуду», оформлені протоколом №1 засідання загальних зборів трудового колективу Березнівського «Райагробуду» від 19.03.2010 є незаконними звернувся до місцевого господар-ського суду з позовом про визнання недійсними рішень.

Як вже зазначалось, господарський суд Рівненської області рішенням від 17.09.2020 позов задоволив.(арк.справи 60-67).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на нас-тупне:

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України (надалі в тексті ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки предметом даного спору є визнання недійсним рішення загальних зборів даний спір є корпоративним, враховуючи як суб`єктний склад учасників спору, так і підстави, якими обґрунтовується позов.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України), корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господ-дарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарсь-кою організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За змістом ч.1, ч.2 ст.81 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), юридич-на особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відпо-відно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 55 ГК України передбачено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господар-ську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбаче-них законодавством.

При цьому суб`єктами господарювання є господарські організації юридичні особи, ство-рені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про підприємства в Україні» (в редакції, чинній на мо-мент прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів) відповідно до форми власності можуть діяти, зокрема, колективні підприємства, засновані на власності трудового колективу підпри-ємства.

Частиною другою статті 9 названого Закону встановлено, що у статуті підприємства виз-начаються власник та найменування підприємства, його місцезнаходження, предмет і цілі діяль-ності, його органи управління, порядок їх формування, компетенція та повноваження трудового колективу і його виборних органів, порядок утворення майна підприємства, умови реорганізації та припинення діяльності підприємства.

У найменуванні підприємства визначаються його назва (завод, фабрика, майстерня та інші) і вид (індивідуальне, сімейне, приватне, колективне, державне) та інше.

До статуту можуть включатися положення, пов`язані з особливостями діяльності підпри-ємства: про трудові відносини, що виникають на підставі членства; про повноваження, порядок створення та структуру ради підприємства; про знаки для товарів і послуг та інше.

Закон України «Про підприємства в Україні» втратив чинність 01 січня 2004 року з наб-ранням чинності Господарським кодексом України.

Частиною першою статті 62 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) визначено, що підприємство самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудо-вої діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засно-вані на приватній власності двох або більше осіб.(ч.5 ст.63 ГК України).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить колективні підприємства до корпоративних, а за формою власності до підприємств колективної власності. Підприємство колективної власності є однією з організаційно-правових форм підприємств, кваліфікуючою ознакою якої є визначена форма власності, на якій засноване і діє таке підприємство. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду співвлас-ники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності є корпоративними (пункт 34 постанови від 13.11.2019 у справі №146/ 616/15-ц, провадження №14-444-цс19).

Як вже зазначалось, відповідно до п.1.1 статуту в редакції 2009 року Березнівський «Рай-агробуд» надалі «Підприємство» створене внаслідок реформування агропромислового комплексу Березнівського району у відповідності з рішенням зборів уповноважених представників господ-дарств-учасників Березнівського райагробуду від 10.02.1998 керуючись законами України «Про підприємництво», «Про підприємства в Україні». Власниками Березнівського «Райагробуду» являє-ться трудовий колектив.(арк.справи 6-10).

Метою діяльності Підприємства є раціональне використання наявних фінансових, матері-альних та трудових ресурсів, виробничих потужностей, задоволення соціальних і економічних інтересів самого підприємства, отримання прибутку, тощо.(п.1.2 Статуту).

Таким чином, Березнівський «Райагробуд» за способом утворення є корпоративним підпри-ємством, яке характеризується тим, що утворене засновниками за їх спільним рішенням, діє на основі об`єднання майна та трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються.

Оскільки Відповідач є корпоративним підприємством, то саме його учасники мають відпо-відні корпоративні права, змістом яких є, зокрема, й те, що учасники підприємства мають право на участь в управлінні ним й інші правомочності, передбачені законом і статутом.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.98 ЦК України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до ком-петенції інших органів товариства. Порядок скликання загальних зборів визначається в установ-чих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів.

Пунктом 2.1 Статуту Березнівського «Райагробуду» в редакції 2009 року передбачено, що для забезпечення діяльності Підприємства за рахунок внесків учасників та основних засобів Підприємства створюється майновий фонд у розмірі 237 тис.грн. (сума, що дорівнює залишковій вартості майна підприємства, яке визначається щорічно по закінченню фінансово-господарського року). Підприємство має право змінювати за рішенням загальних зборів членів трудового колек-тиву розмір майнового фонду. Майно підприємства становлять основні та оборотні кошти, засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі Підприємства.

Членом трудового колективу Підприємства, згідно п.4.1 Статуту, визнається працівник, який має стаж роботи на Підприємстві не менше п`яти років, починаючи з 06 лютого 1998 року (виз-начено протоколом загальних зборів членів трудового колективу підприємства від « 05» лютого 2009 року №1).

Відповідно до п.6.1 Статуту Березнівського «Райагробуду», в редакції від 05.02.2009, що діяла станом на 19.03.2010 вищим органом управління Підприємства є загальні збори членів трудового колективу, які скликаються не рідше одного разу на рік. Позачергові збори можуть бути скликані на вимогу однієї третини від загальної кількості членів трудового колективу. До компе-тенції загальних зборів належать: затвердження статуту Підприємства, винесення змін та допов-нень до нього; призначення на посаду та звільнення з посади Керівника; обрання та відкликання членів ревізійної комісії; визначення основних напрямків діяльності Підприємства, затвердження його програм діяльності та звітів про їх виконання; затвердження річних результатів діяльності Підприємства, включаючи його філії, представництва та дочірні підприємства; затвердження звітів і висновків ревізійної комісії; затвердження порядку розподілу прибутку та визнання порядку покриття збитків; вирішення питань про створення, реорганізацію та ліквідацію дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх Статутів та Положень; винесення рішень про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Підприємства; прийняття рішень про припинення діяльності Підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу; встановлення розміру, форми і порядку внесення додаткових майнових внесків та повернення (відшкодування) майнових внесків членам трудового колективу при виході з Підприємства; вирішення питання про придбання Підприємством частки члена трудового колективу.

Виключно одноголосно на загальних зборах членів трудового колективу вирішуються пи-тання: визначення основних напрямків діяльності Підприємства, затвердження його програм діяльності та звітів про їх виконання; внесення змін до Статуту Підприємства; позбавлення ста-тусу члена трудового колективу Підприємства.

Порядок прийняття рішення обумовлюється у відповідності до кількості голосів, тобто частки у майновому фонді кожного із членів трудового колективу, яка визначається у відсотковому та сумарному співвідношенні до всього майнового фонду Підприємства за рішенням загальних зборів членів трудового колективу щорічно по закінченню фінансово-господарського року.

З решти питань рішення приймаються простою більшістю голосів.

Будь-хто з членів трудового колективу має право вимагати розгляду питання на загальних зборах у відповідності з чинним законодавством.

Позачергові збори членів трудового колективу скликаються, якщо цього вимагають інте-реси Підприємства в цілому, зокрема загроза значного зменшення майнового фонду, або на вимогу керівника Підприємства.

Переглядаючи рішення у даній справі, колегія суддів приймає до уваги, що порядок скли-кання та проведення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи визначений законодавством України (Цивільним та Господарським кодексами України, а також, зокрема, Законом України «Про акціонерні товариства», Законом України «Про господарські товариства», Законом України «Про кооперацію», Законом України «Про товариства з обмеженою та додатко-вою відповідальністю» тощо), за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів.

Такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забез-печення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

Колегія суддів виходить з того, що загальні норми чинного законодавства України щодо вирішення корпоративних спорів є відсилочними, тобто такими, що спрямовують до іншого нор-мативно-правого акта для з`ясування підстав реалізації можливості виключення учасника зі складу учасників.

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими доку-ментами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нор-мам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливос-ті взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внас-лідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку ден-ного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Права учасників товариства встановлені ст.10 Закону України «Про господарські товариств-ва», ст.116 ЦК України у відповідних редакціях: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; бра-ти участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установ-леному порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчу-ження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом; інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно пункту 2 Статуту Дочірнього підприємства Берез-нівського райагробуду «Будівельник» останнє створене згідно рішення загальних зборів трудового колективу Райагробуду №2 від 03.07.1997.

Пунктом 3.5 Статуту Дочірнього підприємства передбачено, що Засновником підприємства є Березнівський райагробуд.

Управління Дочірнім підприємством Березнівського райагробуду «Будівельник» здійсню-ється відповідно до статуту на основі поєднання прав засновника щодо господарського викорис-тання свого майна і самоврядування трудового колективу (пунктів 4.1, 4.2 Статуту Дочірнього під-приємства). До виняткової компетенції засновника належить, зокрема, прийняття рішення про створення, припинення діяльності Дочірнього Підприємства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу головою Райагробуду.

За приписами частини 8 статті 63 ГК України у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу, підприємство визнається дочірнім.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що станом на дату прийняття рішення 19.03.2010 загальними зборами Відповідача Позивач був його дочірнім підприємством.

Натомість, у судовій справі №555/1096/15-ц встановлено, станом на 02.09.2014 Дочірнє підприємство «Будівельник» належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Західресурси».

Правовий аналіз матеріалів справи надає колегії суддів підстави для висновку, що Позивач у даній справі Дочірнє підприємство «Будівельник» належить Товариству з обмеженою відпові-дальністю «Західресурси», яке станом на дату звернення до суду із позовом не є ні учасником Позивача, ні його дочірнім підприємством.

При цьому, як вже наголошувалось, статтею 167 ГК України передбачено, що корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської орга-нізації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організа-цією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач-Дочірнє підприємство «Будівельник» зазначає про належність Товариству з обмеженою відповідальністю «Західресурси» і наголошує, що оскільки рішення Відповідача-Березнівського «Райагробуду» про ліквідацію свого дочірнього підприємства та продаж майна прийняті всупереч положенням Статуту Березнівського «Райагробуду» (п.п. 4.1, 6.1.) та абз.2 ч.2 ст.98 ЦК України, що безпосередньо впливає на право Позивача здійснювати господарську діяльність та зменшує розмір його майна, то ці обставини надають йому право оскаржити таке рішення.

При цьому, Позивач посилається на положення п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 №13 господарські суди також мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства обов`язково необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учас-ника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи такого порушення не встанов-лено, у господарського суду відсутні підстави для задоволення позову.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заяв-лених вимог.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Колегія суддів встановила, що станом на дату ухвалення оскаржуваного рішення Позивач у даній справі був дочірнім підприємством Відповідача, а не його учасником. Натомість право оскар-жувати рішення загальних зборів мають лише носії корпоративних прав, тобто учасники госпо-дарського товариства, яким Позивач станом на 19.03.2010 не був, що помилково не було врахо-вано судом першої інстанції.

При цьому, переглядаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції, колегія суддів керу-ючись ч.4 ст.269 ГПК України, не обмежується доводами та вимогами апеляційної скарги, оскільки під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до ухвалення помилкового рішення, що не узгоджується з основоположними принципа-ми справедливості, добросовісності, розумності (ст.3 ЦК України), стабільності цивільно-право-вого обігу, неприпустимості здійснення права на шкоду правам та свободам інших осіб.(ст.13 ЦК України).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про необ-хідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпо-середньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстан-ції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідпо-відності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незакон-ного судового рішення.

Крім того, враховуючи задоволення апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, з Дочірнього підприємства «Будівельник» Товариства з обмеженою відповідальністю «Західресурси» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 3 153 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 277, 282, 284, 287 Господарського процесуа-льного кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Рів-ненської області від 17.09.2020 у справі №918/456/20 задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 17.09.2020 у справі №918/456/20 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства «Будівельник» Товариства з обмеженою відпові-дальністю «Західресурси» (33027, вул.Академіка С.Дем`янчука, 1-А, м.Рівне, код 24175980) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 14.04.1997 Рівненським МУ УМВС в Рівненській області) 3 153 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Надати місцевому господарському суду доручення про видачу відповідного наказу.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

6. Матеріали справи №918/456/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.