ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2021 р. Справа № 914/820/21

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння»

про стягнення заборгованості в розмірі 38391352,00 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» про стягнення заборгованості в розмірі 38391352,00 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2021р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» залишено без руху з таких підстав.

Як встановлено судом в ухвалі суду від 06.04.2021р., позивачем до позовної заяви долучено докази сплати судового збору на загальну суму 13770,00 грн., однак враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір», позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 575870,28 грн., а не 13770,00 грн., що в даному випадку є порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Також, як встановлено судом в ухвалі суду від 06.04.2021р., у додатках до позовної заяви міститься копія договору про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01-к від 09.10.2020р. та копії платіжних доручень (платник: ТзОВ «Маре»; отримувач: ТзОВ «Прозріння»), оформлення яких не відповідає вимогам закону, а саме копії цих документів не містять таких відміток: «Згідно з оригіналом», назва посади особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копій.

Тобто, враховуючи наведене, позивачем було порушено вимоги частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки долучені до позовної заяви копії документів не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки ці документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Ухвалою суду від 06.04.2021р., якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» залишено без руху, позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення зазначених недоліків.

16.04.2021р. позивачем подано заяву (вх.№9216/21) про усунення недоліків у позовній заяві, долучивши до неї належним чином засвідчені копії документів, що були подані разом із позовною заявою у справі №914/820/21.

Однак, доказів сплати судового збору в розмірі, що зазначений судом в ухвалі суду від 06.04.2021р., враховуючи те, що відповідно до поданої позовної заяви ціною позову є 38391352,00 грн., позивач до позовної заяви не долучив.

Натомість у заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач заявляє про зменшення розміру позовних вимог з 38391352,00 грн. до 918000,00 грн., у зв`язку з чим Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре», крім заяви про усунення недоліків позовної заяви, подано також заяву (вх.№1622/21 від 16.04.2021р.) про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість по тілу кредиту за договором про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01-к від 09.10.2020р. в розмірі 918000,00 грн.

Оскільки в заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач також зазначає про зменшення розміру позовних вимог, суд в цій частині розцінює заяву про усунення недоліків позовної заяви також як і заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому частиною 5 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем не подано доказів направлення копії заяви про зменшення розміру позовних вимог та заяви про усунення недоліків на адресу відповідача, а тому відповідно до частини 5 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, вказані заяви слід повернути заявнику.

Разом з тим, стосовно усунення недоліків шляхом зменшення розміру позовних вимог суд зазначає таке.

На відміну від зменшення розміру позовних вимог (стаття 46 ГПК України), усунення недоліків позовної заяви (стаття 174 ГПК України) є обов`язком позивача, а не його правом.

Тобто вказані поняття не є тотожними, оскільки право на зменшення розміру позовних вимог не є заходом усунення виявлених судом недоліків позовної заяви та не звільняє позивача від обов`язку щодо виконання вимог ухвали суду від 06.04.2021р. у даній справі щодо подання належних доказів сплати судового збору.

Так, відповідно до ухвали суду від 06.04.2021р. позивач зобов`язаний був подати докази сплати судового збору в розмірі 562100,28 грн., оскільки до позовної заяви долучено такі докази лише на суму 13770,00 грн. Тобто в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху було визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви.

В даному випадку очевидно, що позивач, подаючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, не мав на меті усунення недоліків позовної заяви, а намагався уникнути сплати судового збору за майнову вимогу про стягнення 38391352,00 грн.

Приписами статті 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Разом з тим, частиною 4 статті 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви у вигляді повернення позовної заяви без розгляду, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена до апеляційного суду, а разом із постановою апеляційного суду, прийнятою за результатами її апеляційного перегляду, - і до суду касаційної інстанції.

Отже подана заява про зменшення розміру позовних вимог не може вважатися належним усуненням недоліків в розумінні статтей 74, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, такі недоліки повинні бути усунуті саме у спосіб, який встановлено судом.

Подібна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2019р. у справі №915/441/18.

З огляду на викладене, враховуючи те, що в даному випадку відповідно до частини 5 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, подані заяви про зменшення розміру позовних вимог не приймаються судом до розгляду та, відповідно, підлягають поверненню заявнику, суд зазначає про не усунення позивачем недоліків позовної заяви щодо подання доказів сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення 38391352,00 грн.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі суду від 06.04.2021р. позивачем в повному обсязі не усунуто у встановлений строк, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись частиною 5 статті 46, частиною 4 статті 174, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву (вх.№9216/21 від 16.04.2021р.) про усунення недоліків у позовній заяві та заяву (вх.№1622/21 від 16.04.2021р.) про зменшення розміру позовних вимог повернути позивачу.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу господарського суду може бути оскаржено відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя М.М. Петрашко