СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2021 р. Справа № 5023/10655/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.

за участю представників:

апелянт (ГУ ДПС у Харківській обл.) - Щербина А.Ю.;

боржник (ДП "Завод імені В.О. Малишева") - Бабка С.А.;

орган управління боржника (ДК "Укроборонпром") - Глотова С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вх.№581Х/1) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Усатий В.О., судді Яризько В.О., Хотенець П.В.), прийняту за результатами розгляду заяви розпорядника майна Тризни О.В. (вх. № 24753 від 26.10.2020) про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника у справі № 5023/10655/11

за заявою Державного підприємства "Львівський бронетанковий завод"

про визнання банкрутом Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева"

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11 заяву розпорядника майна Тризни О.В. (вх. № 24753 від 26.10.2020) про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника - задоволено. Заборонено будь-яким особам та контролюючим органам, у тому числі Головному управлінню ДПС у Харківській області без погодження з розпорядником майна звертати стягнення на кошти, що містяться на банківських рахунках Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева".

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви розпорядника майна Тризни О.В. про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 Головному управлінню ДПС у Харківській області поновлено пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11. Призначено справу до розгляду на 19 квітня 2021 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

Від Головного управління ДПС у Харківській області до суду надійшло клопотання (вх. №2271) про заміну відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 211 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" територіальні органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику можуть утворюватись як відокремлені підрозділи такого органу. Такі територіальні органи утворюються без статусу юридичної особи та є органами державної влади.

14.12.2020 проведено державну реєстрацію Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного як відокремлений підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику - Державної податкової служби України (ДПС), про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДРПОУ) внесено запис за № 008085321. Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 43983495.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року № 893 вирішено ліквідувати територіальні органи ДПС, що здійснювали свою діяльність як самостійні юридичні особи.

В абзаці 4 п. 2 Постанови № 893 визначено, що права та обов`язки територіальних органів державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Пунктом 1 Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого наказом ДПС від 12.11.2020 № 643, закріплено, що Головне управління ДПС у Харківській області є територіальним органом утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС. Головне управління ДПС у Харківській області є правонаступником прав та обов`язків Головного управління ДПС у Харківській області ().

З огляду на викладене, права та обов`язки Головного управління ДПС у Харківській області як юридичної особи () переходять до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС (код ЄДРПОУ ВП: 43983495).

Згідно з абз. 3 пункту 2 Постанови №893 територіальні органи ДПС, що ліквідуються, відповідно до п. 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції утворення ДПС територіальних органів згідно з абз. 4 п. 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються.

Наказом ДПС від 24.12.2020 №755 розпочато з 01.01.2021 здійснення територіальним органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи, повноважень і функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються.

Колегія суддів вважає за необхідне, на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Постанови Кабінету міністрів України №893 від 30.09.2020, наказу Державної податкової служби України №529 від 30.09.2020 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", наказу Державної податкової служби України №755 від 24.12.2020 "Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій - Головне управління ДПС у Харківській області () замінити на правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС (код ЄДРПОУ ВП: 43983495).

У судове засідання з`явились апелянт (ГУ ДПС у Харківській обл.), боржник (ДП "Завод імені В.О. Малишева") і орган управління боржника (ДК "Укроборонпром").

Через канцелярію суду 19.04.2021 Державний концерн "Укроборонпром" надав пояснення стосовно апеляційної скарги ГУ ДПС у Харківській області (вх. 4468), в яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як таку, що прийнята при повному встановленні обставин, що мають значення для справи.

У судовому засіданні представник ГУ ДПС у Харківській області підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 скасувати.

Представники ДП "Завод імені В.О. Малишева" і ДК "Укроборонпром" проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу господарського суду залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх представників, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2011 порушено провадження у справі за заявою ДП "Львівський бронетанковий завод" про визнання банкрутом ДП "Завод ім. В.О. Малишева", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 09.10.2012 за результатами підготовчого засідання встановлено розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора - ДП "Львівський бронетанковий ремонтний завод" в сумі 512640,00 грн, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Симоненко О.П., призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою суду від 18.01.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів та зобов`язано розпорядника майна надати рішення комітету кредиторів щодо застосування до боржника судових процедур банкрутства разом з належним чином оформленим протоколом засідання комітету кредиторів.

Ухвалою суду від 15.07.2014 задоволено клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Симоненка О.П. (вх.№17661 від 27.05.2014 року) про припинення провадження по справі; припинено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (код 14315629); скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.12.2011 року.

ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова", ДП "Завод імені В.О. Малишева", Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт"; ДП "Львівський бронетанковий ремонтний завод", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" з вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодились та звернулись до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просили скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2014 та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.08.2014 апеляційну скаргу ДП "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О. Морозова" задоволено; апеляційну скаргу ДП "Завод імені В.О. Малишева" задоволено; апеляційну скаргу Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" задоволено; апеляційну скаргу ДП "Львівський бронетанковий ремонтний завод" задоволено; апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено; ухвалу господарського суду Харківської області від 15.07.2014 по справі №5023/10655/11 скасовано; справу №5023/10655/11 передано на розгляд до Господарського суду Харківської області у іншому складі суду.

Ухвалою суду від 06.08.2015 скаргу ДК "Укроборонпром" на дії (бездіяльність) розпорядника майна ДП "Завод ім. В.О. Малишева" арбітражного керуючого Симоненка О.П. задоволено, визнано неналежними дії Симоненко О.П. під час провадження у справі про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева", усунено арбітражного керуючого Симоненко О.П. від виконання обов`язків розпорядника майна боржника, призначено розпорядником майна ДП "Завод ім. В.О. Малишева" арбітражного керуючого Тризну О.В., якого зобов`язано виконати в повному обсязі вимоги суду.

До господарського суду першої інстанції надійшла заява розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тризни О.В., в якій останній просить суд: заборонити будь-яким особам та контролюючим органам, у тому числі Головному управлінню ДПС у Харківській області без погодження з розпорядником майна звертати стягнення на кошти, що містяться на банківських рахунках Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева", відкритих у:

- Державному казначействі України № НОМЕР_1 ;

- АБ "Укргазбанк" : № НОМЕР_2 ;

№ НОМЕР_3 ;

№ НОМЕР_4 ;

№ НОМЕР_5 ;

№ НОМЕР_6 ;

№ НОМЕР_7 .

- АТ "Укрексімбанк" : НОМЕР_8 ;

№ НОМЕР_9 ;

№ НОМЕР_10 ;

№ НОМЕР_11 ;

№ НОМЕР_12 ;

№ НОМЕР_13 ;

№ НОМЕР_14 ;

№ НОМЕР_15 .

- АТ "Ощадбанк" № НОМЕР_16

- ПАТ "Діамантбанк": № НОМЕР_17 ; № НОМЕР_18 .

- АТ "Полтавабанк" № НОМЕР_19 .

В обґрунтування вказує, що 16.09.2019; 20.09.2019; 17.01.2020; 22.01.2020; 29.01.2020 ГУ ДФС у Харківській області на підставі пп. 95.5 Податкового Кодексу України та рішення начальника ГУ ДФС у Харківській області № 5 від 19.07.2019 списано з рахунків ДП "Завод імені В.О. Малишева" № НОМЕР_2 , відкритому в АТ "Укргазбанк", та НОМЕР_8 , відкритому в АТ "Укрексімбанк" 75 576,26 грн. в рахунок погашення податкового боргу. Зазначає, що безспірне списання контролюючим органом всієї суми податкового боргу матиме наслідком неможливість здійснення виплат кредиторам та призведе до неможливості виплати заробітної плати. Наголошує, що зазначені рахунки є рахунками, які використовуються для здійснення виплати заробітної плати та використовуються підприємством для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною п`ятою статті 41 ГПК України визначено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони (боржник та кредитори), арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд Державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Господарським судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області 16.09.2019, 20.09.2019, 17.01.2020, 22.01.2020, 29.01.2020 на підставі п. 95.5 Податкового Кодексу України та рішення начальника Головного управління ДФС у Харківській області № 5 від 19.07.2019 з рахунків ДП "Завод ім. В.О. Малишева" № НОМЕР_20 відкритому у АБ "Укргазбанк" та № НОМЕР_8 відкритому у АТ "Укрексімбанк" списано 75576, 26 грн. у рахунок погашення податкового боргу.

Вказані рахунки ДП "Завод ім. В.О. Малишева" є рахунками для здійснення виплати заробітної плати та використовуються підприємством для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Судом також встановлено, що на виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають 152 виконавчі провадження про стягнення заборгованості по заробітній платі на загальну суму 1 186 673, 42 грн.

Статтею 45 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості:

1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача;

3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів);

4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

У відповідності до ч. 1 статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено черговість задоволення вимог стягувачів у разі недостатності стягнутої суми для задоволення вимог стягувачів.

Так, у разі, якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Згідно зі статтею 43, 46 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 статті 24 Закону України "Про оплату праці" своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно з ч. 1 статті 2, ч. 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовуються до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівників і його сім`ї.

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Таким чином, виплата підприємством заробітної плати працівникам має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства.

Відповідно до п. 4 ч. 5 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, проводиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий.

Водночас, арбітражний керуючий вказує, що списання 75576, 26 грн. у рахунок погашення податкового боргу відбулось без його відома.

Отже, з метою забезпечення дотримання гарантій працівників підприємства щодо виплати заробітної плати, погашення заборгованості по заробітній платі, що знаходиться на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а також з метою контролю розподілу грошових сум між стягувачами, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого, на думку судової колегії, висновку про правомірність задоволення заяви розпорядника майна Тризни О.В. про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника.

Апелянт у скарзі стверджує, що ухвала Господарського суду Харківської області від 26.10.2020 у справі №5023/10655/11, якою призначено до розгляду заяву розпорядника майна про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника йому не направлялась, а тому, всупереч статті 42 ГПК України, контролюючий орган був позбавлений права участі в судовому засіданні 12.11.2020, та не був повідомлений про обов`язок надання будь-яких пояснень з приводу заяви розпорядника майна.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким твердженням заявника скарги, з огляду на те, що судове засідання, призначене на 12.11.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відпустці, втім, ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.12.2020 у справі №5023/10655/11 призначено заяву розпорядника майна про заборону примусового списання коштів з рахунків боржника до розгляду 27.01.2021; зобов`язано Головне управління ДПС у харківській області надати суду відзив на заяву розпорядника майна боржника і його правовим та документальним обґрунтуванням. Крім того, вказаною ухвалою постановлено її направити розпоряднику майна, кредиторами, ГУЮ в харківській області, Харківському РВ ФДМУ, ДК «Укроборонпром», Міністерству юстиції України, керівнику боржника, Головному управлінню ДПС у Харківській області.

Таким чином, апелянт був обізнаний про призначення судового засідання на 27.01.2021 по даній справі щодо розгляду заяви розпорядника майна та про обов`язок надання пояснень, що свідчить про відсутність порушень Господарським судом Харківської області, наведених у апеляційній скарзі порушень вимог статей 2, 7, 42 та 120 ГПК України.

Також, ГУ ДПС у Харківській області посилається на порушення статті 2 ГПК України, зазначаючи про завдання адміністративного судочинства, в той час коли вказаною статтею унормовано завдання господарського судочинства.

Стосовно порушення вимог статей 5 та 122 Кодексу адміністративного судочинства України, то вказане твердження суперечить вимогам статті 2 КУзПБ та етапі 12 ГПК України, якими унормовано застосування положень ГПК України пі час розгляду справ про банкрутство.

Таким чином, є безпідставним посилання апелянта на порушення вимог статей 5 та 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно наведених у апеляційній скарзі порушень місцевим судом в оскаржуваній ухвалі вимог частини п`ятої статті 41 КУзПБ, заявник посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 02.10.2019 у справі №826/16102/18, в якій на думку апелянта розглянуто тотожні правовідносини щодо стягнення податкового боргу з іншого державного підприємства.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким твердженням, оскільки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11 зазначено, що боржник у справі знаходиться у процедурі розпорядження майном, яка здійснюється відповідно до Закону №2343-ХІІ в редакції чинній до 19.01.2013, оскільки він є спеціальним законом та є пріоритетним для застосування.

Слід звернути увагу, що 20.10.2019 вступив в дію КУзПБ, перехідними положеннями якого установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

На відміну від вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, яка діяла до 19.01.2013, КУзПБ передбачено здійснення контролю для стягненням коштів саме арбітражним керуючим, у зв`язку з чим логічним є звернення контролюючого органу до розпорядника майна боржника.

У той же час, зазначаючи про те, що податковим законодавством не зобов`язано контролюючий орган повідомляти арбітражного керуючого про намір списання коштів з рахунку боржника, апелянт самостійно підтверджує те, що він не звертався до арбітражного керуючого Тризни О.В., що унеможливлює виконання арбітражним керуючим вимог статті 41 КУзПб, який є спеціальним Законом та має пріоритет над податковим законодавством в даному випадку.

З наведеного вище випливає, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваної ухвали не було допущено порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, згідно з Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" (Заява № 63566/00) п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду має бути залишена без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 123, 126, 129, 255, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.01.2021 у справі №5023/10655/11 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.04.2021 року.

Головуючий суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Хачатрян В.С.