ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2021 р. Справа № 917/354/21

Суддя Погрібна С.В., розглянувши заяву Селянського Фермерського господарства "Астра" про забезпечення позову у справі

за позовною заявою Селянського Фермерського господарства "Астра", вул. Набережна, 81, с. Овсюки, Гребінківського району, Полтавська область, 37400

до Головного Управління Держгеокадастру у Полтавської області, вул. Уютна, 23, м. Полтава, Полтавська область, 36038

про визнання договору оренди землі поновленим та додаткової угоди укладеною,

ВСТАНОВИВ:

Селянське Фермерське господарство "Астра" звернулось до суду з позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить визнати поновленим договір оренди земельної ділянки (кадастровий №:00:004:0220) від 09 квітня 2010 року укладений між Селянським Фермерським Господарством «Астра» та Гребінківською районною державною адміністрацією у Полтавській області, зареєстрований у Гребінківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2020 р. за № 15 та, угоду про поновлення договору на умовах, які були чинними до моменту поновлення договору, укладеною у наступній редакції: (редакція додаткової угоди згідно прохальної частини позову).

Ухвалою суду від 08.04.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

15.04.2021 р. Селянське Фермерське господарство "Астра" звернулось до господарського суду із заявою № б/н від 15.04.2021 р. (вх. № 4123) про забезпечення позову, в якій просить заборонити Головному Управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Уютна, будинок 23, ідентифікаційний код 39767930) приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номерам :00:004:0220.

Заява про забезпечення позову розглядається судом з врахуванням положення частини 1 статті 140 ГПК України, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви Селянське Фермерське господарство "Астра" зазначає, що маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, керуючись пунктом 8 договору оренди від 09.04.2010 року та вимогами статті 33 ЗУ «Про оренду землі», позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з відповідним листом від 25.02.2020 року та проектом додаткової угоди.

ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник земель державної власності, своїх зауважень чи заперечень щодо редакції умов договору не висловлював, про прийняте рішення про відмову у поновленні договору чи інше, позивача не повідомляв.

Після закінчення строку дії договору та за межами місячного строку після закінчення договору відповідач направив на адресу позивача лист № 27-16-0.63-2615/2-20 від 19.05.2020 р. в якому повідомив про відсутність намірів продовжувати договірні відносини з СФГ «Астра».

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в поновленні договору неправомірними, позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :00:004:0220) від 09 квітня 2010 року, що укладений між Селянським Фермерським Господарством «Астра» та Гребінківською районною державною адміністрацією в Полтавській області, поновленим та, угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки на умовах, які були чинними до моменту поновлення договору, укладеною у відповідній редакції.

Після подачі позовної заяви до суду та відкриття судом провадження у справі, як вказує заявник, він дізнався, що ГУ Держгеокадастром у Полтавській області прийняті рішення у формі наказів про надання дозволу на розробку проектів землі кадастровий номер :00:004:0220 для ведення особистого селянського господарства. Вказана інформація розміщена на сайті відповідача.

Вважаючи, що така поведінка відповідача може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених інтересів позивача як добросовісного орендаря земельної ділянки, заявник звернувся до суду з даною заявою.

При розгляді вказаної заяви судом враховано наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є, підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Предметом позову є визнання поновленим договору оренди земельної ділянки (кадастровий №:00:004:0220) від 09 квітня 2010 року, що укладений між Селянським Фермерським Господарством «Астра» та Гребінківською районною державною адміністрацією у Полтавській області, зареєстрований у Гребінківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.05.2020 р. за № 15 та, угоду про поновлення договору на умовах, які були чинними до моменту поновлення договору, укладеною у редакції (згідно позовної заяви).

Згідно із статтями 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 ЗУ "Про оренду землі" визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до частини 1 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 2 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до частини 4 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Так, дійсно у випадку поділу та передачі спірної земельної ділянки у користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право (у разі задоволення позовних вимог), шляхом подання інших позовів.

До даної заяви заявником надано знімок екрану ПК з відкритою вкладкою Інтернет сторінки land.gov.ua/накази-щодо-розпорядження-с-г-землями, з якої, начебто, вбачається, що 28.10.2020 р. Держгеокадастром, зарахунок земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0220, видано ряд наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою фізичним особам за їх клопотаннями.

В силу положень частини 1 статті 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Наданий знімок екрану ПК з відкритою вкладкою Інтернет сторінки land.gov.ua/накази-щодо-розпорядження-с-г-землями не може бути належним доказом на підтвердження вказаних заявником обставин.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про поділ спірної земельної ділянки, станом на даний час, не надано.

Заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях неможливості невиконання рішення суду чи поділу спірної земельної ділянки.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом. Відтак правовідносини, пов`язані з прийняттям та реалізацією такого рішення, не підпадають під визначення приватноправових, оскільки не породжують особистих майнових прав та зобов`язань осіб (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року №308/10112/16-а (провадження № 11-1304апп18)).

Враховуючи вищевикладене, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутись.

Керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Селянському Фермерському господарству "Астра" в задоволенні заяви про забезпечення позову (вх. № 4123 від 15.04.2021 р.).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями: 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 16.04.2021 р..

Суддя Погрібна С.В.