ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. Справа №907/416/18

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Матущака О.І.

суддів: Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.

представники сторін в судове засідання не з`явилися

розглянувши апеляційні скарги 1. Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», м. Київ №55/2-08/522 від 11.09.2020

2. Арбітражного керуючого Сидоренко Марії Вікторівни, м. Київ №02-01/175 від 12.09.2020

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27.08.2020, (повний текст - 04.09.2020, суддя О.Ф. Ремецькі)

у справі №907/416/18

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Консервний завод «Універ», м. Виноградів, Закарпатська область

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 24.07.2018 у цій справі порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ «Консервний завод «Універ», що ліквідовується власником з урахуванням особливостей, передбачених ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції чинній з 18.01.2013 року.

Постановою від 07.08.2018 відкрито ліквідаційну процедуру щодо боржника, а ліквідатором призначено Мотрунич Любов Іванівну, яка виконувала обов`язки до порушення провадження у справі голови ліквідаційної комісії, встановлено строк для пред`явлення вимог до боржника протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом опубліковано на сайті Вищого господарського суду України 08.08.2018 за номером 53387.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.06.2019 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Пазину Р.О.

Ухвалою суду від 02.10.2019 року припинено повноваження арбітражного керуючого Пазини Р.О. як ліквідатора боржника та призначено ліквідатором, арбітражного керуючого Сидоренко М.В.

Ухвалою суду від 27.08.2020: відсторонено арбітражного керуючого Сидоренко М.В. від обов`язків ліквідатора банкрута; зобов`язано її виконувати обов`язки ліквідатора боржника до призначення ліквідатора в порядку передбаченому законом; здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого; зобов`язано арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору - Клименко М.А., Корольова В.М. та Грущенко К.О. у строк до 20.09.2020 надати до суду заяву про участь у цій справі.

Така ухвала суду мотивована тим, що комітетом кредиторів було прийняте рішення, оформлене протоколом № 9 від 11.02.2020 про відсторонення від виконання обов`язків ліквідатора - арбітражного керуючого Сидоренко М.В. та призначення нового ліквідатора - Демчана О.І. При цьому, в силу ч. 4 ст. 28 КУзПБ, наявність такого рішення є самостійною та безумовною підставою для такого відсторонення протягом 14-ти днів з дня прийняття рішення комітетом кредиторів.

В частині не призначення ліквідатором арбітражного керуючого Демчана О.В. та постановлення ухвали про надання запиту до автоматизованої системи вибору арбітражного керуючого, ухвала мотивована тим, що з метою дотримання принципу об`єктивності, незалежності та незаінтересованості, а також враховуючи неподання комітетом кредиторів іншої кандидатури арбітражного керуючого, суд вважав за необхідне призначити ліквідатором банкрута особу, яка не має жодних зв`язків із стороною у справі, а для цього необхідно здійснити запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого з урахуванням ст. 28 КУзПБ.

Не погоджуючись із такою ухвалою, АТ «Державний ощадний банк України» та арбітражним керуючим Сидоренко М.В. подано апеляційні скарги.

Апеляційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» стосується оспорюваної ухвали в частині не розгляду судом питання про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Демчана О.В. та постановлення ухвали про надання запиту до автоматизованої системи вибору арбітражного керуючого. Така скарга мотивована тим, що в силу ч.1 ст. 28 КУзПБ керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, а згідно ч.4 цієї ж норми, за наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень. Тому, маючи рішення комітету кредиторів про припинення повноважень ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Сидоренко М.В. та про призначення таким арбітражного керуючого Демчана О.В., суд першої інстанції неправильно застосував вказані вище імперативні норми КУзПБ.

Апеляційна скарга арбітражного керуючого Сидоренко М.В. стосується відсторонення її від виконання обов`язків ліквідатора боржника. Така скарга мотивована тим, що ч.4 ст. 28 КУзПБ передбачено вичерпний перелік підстав для відсторонення арбітражного керуючого, якими передбачено причини і підстави для такого відсторонення. Оскільки рішення комітету кредиторів та відповідно суду прийняте без зазначення достатніх причини і підстав, вважає що таке не відповідає вимогам законодавства. Зазначені підстави у протокольному рішенні комітету кредиторів «конфлікт інтересів між ліквідатором і Банком», який виник під час здійснення ліквідаційної процедури у розумінні та значенні норм чинного законодавства, таким на справді не є. При цьому, таким апелянтом не згадуються і не спростовуються доводи суду першої інстанції, що в силу ч. 4 ст. 28 КУзПБ, наявність рішення комітету кредиторів без зазначення мотивів є підставою для такого відсторонення протягом 14-ти днів з дня його прийняття.

Відзиви на апеляційні скарги обґрунтовані аналогічними запереченнями, що зазначені у апеляційних скаргах, оскільки такі скарги та заперечення є взаємовиключними і одночасно існувати в межах одного спору не можуть.

Присутні у попередніх судових засіданнях представники АТ «Державний ощадний банк України» та арбітражна керуюча Сидоренко М.В. підтримали доводи та заперечення, зазначені у апеляційних скаргах та відзивах на такі.

На адресу суду 31.03.2021 від арбітражної керуючої - Сидоренко М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням карантину.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З аналізу ст. 202 ГПК України випливає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи заслухання пояснень представників сторін у попередніх судових засіданнях, визначення необов`язкової явки сторін у дане судове засідання, строки розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вищезазначеного клопотання.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог апеляційних скарг в сукупності з доводами присутніх у попередніх судових засіданнях представників сторін та ліквідатора боржника, судова колегія апеляційного суду прийшла до висновку про необгрутованість апеляційних скарг та як наслідок відмови у їх задоволенні із залишенням без змін оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно рішення комітету кредиторів, оформленого протоколом №9 від 11.02.2020 в складі одного члена комітету кредиторів - АТ «Державний ощадний банк України», що має переважну більшість голосів щодо голосів усіх інших кредиторів загалом та за участю ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Сидоренко М.В., прийнято рішення по питанню другому порядку денного про звернення до Господарського суду Закарпатської області про припинення подальшої співпраці із ліквідатором Сидоренко М.В. та призначення ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Демчана О.І.

Таке рішення комітету кредиторів обґрунтовано правами, наданими комітету кредиторів відповідно до п.2 ч.1 та п.3 ч.4 ст. 28 КУзПБ.

Судом першої інстанції, що не заперечується судом апеляційної інстанції, клопотання комітету кредиторів про припинення співпраці з ліквідатором обгрунтовано оцінено як припинення повноважень, що дослівно передбачено вказаним вище Кодексом. Тобто, невідповідність законодавчо визначеної термінології, термінології змісту рішення комітету кредиторів, не змінює волевиявлення такого колегіального органу щодо припинення повноважень арбітражного керуючого як ліквідатора боржника.

Згідно п.п. 1-6 ч.4 ст. 28 КУзПБ, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

зловживання правами арбітражного керуючого;

подання до суду неправдивих відомостей;

відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

припинення діяльності арбітражного керуючого;

наявності конфлікту інтересів.

Тобто, для встановлення вищезазначених обставин, суд повинен дослідити фактичні обставини справи, підтверджені належними і допустимими доказами для постановлення судового рішення про відсторонення арбітражного керуючого за порушення вимог чинного законодавства або настання обставин, які в майбутньому будуть сприяти настанню таких порушень і ініціювання такої судової процедури можливе за заявою будь-якого учасника у справі про банкрутство чи за ініціативою самого суду.

Відповідно ж до ч. 4 ст. 28 КУзПБ, комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав. За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

У даному ж разі, досліджувати суду обставини наявності чи відсутності порушень вимог чинного законодавства арбітражним керуючим не потребується, оскільки рішення комітету кредиторів є самостійним і достатнім для прийняття такого судового рішення.

Окрім цього, згідно ч.ч.3, 8, 9 ст. 48 КУзПБ, збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів. Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання. У разі якщо арбітражний керуючий не скликає збори кредиторів, комітет кредиторів чи інші кредитори, які ініціюють скликання зборів кредиторів, мають право скликати збори кредиторів самостійно.

До компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема про: звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; інші питання, передбачені цим Кодексом. У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

Таким чином, зважаючи на відсутність заперечень чи доводів учасників у справі про банкрутство про невідповідність скликання, проведення, кворум чи повноважність прийняття рішення комітетом кредиторів вимогам законодавства, висновки суду першої інстанції є правомірними, що в силу вказаних вище приписів чинного законодавства, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень ліквідатора у будь-який час незалежно від наявності підстав і таке клопотання комітету кредиторів є достатньою, самостійною і окремою підставою для відсторонення.

Що стосується доводів апеляційної скарги АТ «Державний ощадний банк України» то судом апеляційної інстанції береться до уваги таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 КУзПБ, кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Арбітражний керуючий для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, у разі відсторонення розпорядника майна або керуючого реструктуризацією, визначеного Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень, керуючий санацією, керуючий реалізацією та ліквідатор призначаються господарським судом за клопотанням комітету кредиторів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дійсно, у разі наявності належного за змістом та формою рішення комітету кредиторів про призначення конкретного арбітражного керуючого ліквідатором боржника, суд повинен враховувати таку кандидатуру і у разі відсутності встановлених ч.3 цієї ж ст. 28 КУзПБ, вирішувати питання про її призначення без надсилання до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Проте, відповідно до ч.1 ст.2, п.17 ч.1 ст. 255 ГПК України, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч.2 ст. 9 КУзПБ, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Таким чином, оскільки судове рішення суду першої інстанції при призначення арбітражного керуючого ліквідатором боржника відсутнє, а ухвала суду про здійснення запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого не може бути оскаржена в апеляційному порядку та відповідно переглянута судом апеляційної інстанції, апеляційна скарга АТ «Державний ощадний банк України» також є необґрунтованою і підлягає відмові у задоволенні.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, апеляційні скарги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду відповідно залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення сплаченого судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції за апелянтами.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні апеляційних скарг АТ «Державний ощадний банк України» та арбітражного керуючого Сидоренко М.В. на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27.08.2020 у справі №907/416/18 відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 27.08.2020 у справі №907/416/18 залишити без змін.

3. Сплачений судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови у справах про банкрутство передбачено ГПК України з урахуванням особливостей Кодексу України з процедур банкрутства.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.04.2021 у зв`язку із відпусткою судді Бонк Т.Б. з 12.04.2021 по 16.04.2021.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді Т.Б. Бонк

Г.Г.Якімець