ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Справа № 916/2643/17
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: М.А.Мишкіної,

суддів О.Ю. Аленіна, С.В. Таран

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» - Бондаренко Т.А. виконавчий директор; Єлін І.Ю. за наказом;

від ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» - Бернатович О.О. в порядку самопредстаництва

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2021 року

у справі №916/2643/17

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ»

про стягнення 688436,29грн.

склад суду першої інстанції: головуючий суддя Л.В. Степанова, судді Н.В. Рога, Р.В. Волков

час і місце ухвалення рішення: 12.01.2021р., 16.22год., м.Одеса, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань №14

повне рішення складено 18.01.2021р.

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 06.04.2021р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні 12.04.2021р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

02.11.2017р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі позивач, Одеська філія ДП «АМПУ») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» (наразі ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ») (надалі відповідач, ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ»), в якому просило стягнути з відповідача на свою користь 688436,29грн., з яких 625098,59грн. заборгованість за договором оренди рухомого майна №КД-7786 від 01.09.2005р., 56069,68грн. пеня та 7268,02грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.09.2005р. між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (Орендодавець) та ТОВом «Яхт-клуб «Одеса 2009» (Орендар) було укладено договір оренди рухомого майна №КД-7786 (надалі Договір від 01.09.2005р.), відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування майно, що числиться на балансі Орендодавця. Відповідно до п.п. 3.1,3.4 Договору від 01.09.2005р. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями, та зазначається орендна плата без ПДВ за базовий місяць оренди. Також зазначено, що розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Враховуючи рішення Господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. у справі №916/1878/15, між позивачем та відповідачем було підписано акт прийому-передачі майна в оренду від 28.03.2016р. Таким чином, починаючи з 28.03.2016р. у відповідача виник обов`язок щодо сплати орендної плати за договором від 01.09.2005р. Згідно з п. 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» призупинено на 2016 рік дію норми ст.10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» в частині індексації орендної плати. Враховуючи вищенаведене, сума орендних платежів за період з січня до серпня 2017р. з урахуванням індексів інфляції становить: сума основного боргу, що підлягає сплаті становить станом на 18.10.2017р., 625098,59грн. (розрахунок наведений у позовній заяві). За неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати, позивачем на підставі п. 3.4. Договору від 01.09.2005р. нарахована відповідачу пеня у сумі 56069,68грн. та 3% річних у сумі 7268,02грн. (ст.625 ЦК України). Позивач направляв відповідачу претензії №20А.З/6-478 від 26.06.2017р., №19-29А/1904 від 08.09.2017р., борг відповідачем не сплачений, отже заборгованість за договором пеня та 3% річних у зазначених у позові сумах підлягають стягненню у судовому порядку.

З посиланням на норми ст.ст.11, 629, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст.ст.230-232 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

07.12.2017р. позивач подав місцевому господарському суду пояснення, в яких навів детальні розрахунки заявлених до стягнення сум.

07.12.2017р. та 25.01.2018р. відповідач подав суду відзиви на позов, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що:

- Договір від 01.09.2005р. було укладено між відповідачем і ДП «Одеський морський торговельний порт», діяльність якого до цього часу не припинено і правонаступником всіх прав і обов`язків якого не є позивач;

- Акт прийому-передачі майна від 28.03.2016р. не містить жодних зауважень, застережень чи посилань на врахування сторонами під час його підписання рішення Господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. у справі № 916/1878/15;

- у відповідача не виникло з 28.03.2016р. обов`язку щодо сплати орендної плати за договором, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів щодо поновлення дії договору оренди №КД-7786 від 01.09.2005р. після припинення його дії 31.12.2015р. в наслідок закінчення строку на який його було укладено з урахуванням змін внесених до п.10.1 договору додатковою угодою КД-7786/5 від 01.07.2010р., щодо підтвердження належними та допустимими доказами набуття позивачем правонаступництва за договором оренди №КД-7786 від 01.09.2005р., щодо підтвердження належними та допустимими доказами набуття позивачем майнових прав на державне рухоме майно, що є предметом договору оренди №КД-7786 від 01.09.2005р. Позивачем не надано суду і не долучено до матеріалів справи Розподільчого балансу, складеного і підписаного у відповідності до вимог чинного законодавства України на підтвердження набуття будь-яких майнових прав за договором оренди №КД-7786 від 01.09.2005 р., орендодавцем за яким є ДП «ОМТП»:

- 16.04.2007р. додатковою угодою №КД-7786/1, укладеною між ДП «ОМТП» та відповідачем, внесено зміни до наступних істотних умов Договору № КД-7786, зокрема: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 8974,96грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць грудень 2006р. виходячи з орендної ставки - 10% (п.3.1.). 01.12.2008р. додатковою угодою №КД-7786/2 укладеною між ДП ОМТП та відповідачем внесено зміни до істотних умов договору №КД-7786, зокрема змінено назву та реквізити Орендаря в частині найменування відповідача (з ТОВ Морський клуб ТЦФ на ТОВ ЯХТ- КЛУБ ОДЕСА). 01.09.2009р. додатковою угодою №КД-7786/3, внесено зміни до наступних істотних умов договору №КД-7786 без проведення оцінки вартості чайна орендованого за договором №КД-7786, зокрема: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 20849,48грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць - липень 2009р. (п.3.1. договору), змінено п.10.1. та зазначено, договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2010р., змінено п.10.5. договору та передбачено, що договір може бути продовжений за взаємною письмовою згодою сторін. У Додатку 1 до цієї угоди зафіксовано розмір орендної ставки на рівні 15%. 01.01.2010р. додатковою угодою №КД-7786/4 укладеною між ДП ОМТП та відповідачем, внесено зміни до істотних умов договору №КД-7786, зокрема змінено назву та реквізити Орендаря в частині найменування відповідача (з ТОВ ЯХТ-КЛУБ ОДЕСА на ТОВ ЯХТКЛУБ ОДЕСА-2009). 01.07.2010р. додатковою угодою №КД-7786/5, внесено зміни до наступних істотних умов договору №КД-7786 без проведення оцінки вартості майна орендованого за договором №КД-7786, зокрема: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 31307,69грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць - травень 2010р., виходячи з орендної ставки - 21% (п.3.1), розмір орендної ставки - збільшено більш ніж у 2 рази; та встановлено, що договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2015р. (п.10.1.). У Додатку 1 до цієї угоди зафіксовано розмір орендної ставки на рівні 21%.

- положення п. 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки з 01.01.2017р. набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» який, у даному випадку, підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, що виникли в період з січня по серпень 2017 року (включно) та не містить положень щодо призупинення дії норми ст.10 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»;

- сума орендних платежів за період з січня до серпня 2017р. з урахуванням індексів інфляції становить за січень 2017р. 75015,37грн., що не відповідає дійсності і не підтверджується матеріалами справи, оскільки позивачем не надано доказів досягнення згоди сторонами Договору від 01.09.2005р. та внесення змін до його істотних умов, зокрема п.3.1., щодо розміру орендної плати саме на рівні 62512,81грн., до якого слід застосовувати положення п.3.1. цього договору для визначення розміру орендної плати за кожний наступний місяць шляхом корегування розміру місячної орендної плати на індекс інфляції за поточний місяць;

- позивачем нарахована заборгованість станом на 18.10.2017р., у розмірі 625098,59грн., що не відповідає дійсності і не підтверджується матеріалами справи, оскільки позивачем не надано доказів досягнення згоди сторонами щодо розміру орендної плати саме на рівні 62512,81грн. Та відповідно нарахована пеня у сумі 56069,68грн. та 3% річних у сумі 7268,02грн. також не відповідають дійсності, оскільки у зв`язку із недосягенням згоди щодо суми 62512,81грн. відсутні підстави для нарахування позивачем пені та 3% річних за безпідставно нарахованою та недоведеною позивачем заборгованістю відповідача у розмірі 625098,59грн. за договором;

- Договір від 01.09.2005р. припинив свою дію 31.12.2015р. у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено; внаслідок протиправних дій саме позивача, і яким не вжито жодних заходів для поновлення порушених прав і законних інтересів відповідача за Договором від 01.09.2005р., зокрема шляхом укладання з ним угоди про поновлення дії договору внаслідок скасування судом недійсної додаткової угоди від 29.09.2014р. про його розірвання;

- у відповідача на час розгляду справи не виникло і за законом не могло виникнути зобов`язань за розірваним 29.09.2014р. договором, який припинив свою дію 31.12.2015р. у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено, та дію якого не було поновлено в порядку передбаченому законом або договором. У зв`язку з незаконним достроковим розірваним позивачем договором оренди державного рухомого майна №КД-7786 від 01.09.2005р. та вилученням у відповідача орендованого майна, саме позивачем порушено умови цього договору, чим завдано відповідачу збитків, які підлягають відшкодуванню, а незаконно припинений договір підлягає поновленню як і то передбачено п.1 ч.1 ст. 766 ЦК України.

- у даній справі відсутній предмет спору, оскільки 29.09.2014р. спірний Договір від 01.09.2005р. був достроково розірваний 29.09.2014р. у незаконний спосіб та припинив дію 31.12.2015р., у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено без повернення орендованого за цим договором майна відповідачу та без набуття відповідачем майнових прав за договором, внаслідок протиправних дій саме позивача;

- позивачем не доведено порушення його прав як орендодавця за Договором від 01.09.2005р., який укладений не з позивачем, а іншою юридичною особою - ДП «Одеський морський торговельний порт».

01.02.2018р. позивач подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що:

- щодо недоведеності правонаступництва в частині майна - відповідно до ЗУ «Про морські порти України», розпорядження Кабміну України від 04.03.2013р. №133-р та наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. №163 державні підприємства морського транспорту були реорганізовані шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та зобов`язань щодо них відповідно до розподільчих балансів. ДП «АМПУ» було утворено на виконання вищезазначених нормативно-правових актів внаслідок виділу та стало правонаступником державних підприємств морського транспорту у частині майна, прав та обов`язків відповідно до розподільчих балансів;

- в результаті реорганізації ДП «Одеський морський торговельний порт» стратегічні об`єкти портової інфраструктури, частина іншого майна, прав та обов`язків щодо них були передані до ДП «АМПУ» відповідно до розподільчого балансу, підписаного між зазначеними юридичними особами станом на 13.06.2013р. Відповідно до розподільчого балансу та акта приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань до ДП «АМПУ» як правонаступника були передані від ДП «ОМТП» договір №КД-7786 від 01.09.2005р., права та зобов`язання за цим договором та певні основні засоби, які знаходяться в користуванні відповідача відповідно до договору оренди № КД-7786 від 01.09.2005р. Наказом №17 від 13.06.2013р. позивач наділив Одеську філію ДП «АМПУ» відповідним майном, правами та зобов`язаннями;

- у зв`язку з переходом прав та обов`язків за цим договором від ДП «ОМТП» до ДП «АМПУ», 13.06.2013р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №КД-7786/6 про зміну преамбули договору та заміну Орендодавця на ДП «АМПУ». Отже, починаючи з 13.06.2013р., Адміністрація є правонаступником ДП «ОМТП» за договором оренди рухомого майна від 01.09.2005р. №КД-7786 з відповідними правами та зобов`язаннями.

- відповідно до п.п. 4, 7, 13 розрахунку суми ціни позову і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 орендна плата за цією Методикою розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за перший місяць оренди, яка фіксується у договорі оренди. З урахуванням розміру орендної плати за перший місяць оренди розраховується розмір орендної плати за наступні місяці оренди. Розмір річної орендної плати у разі оренди окремого індивідуально визначеного майна (крім нерухомого майна) встановлюється за згодою сторін, але не менш як 10 відсотків вартості орендованого майна, а у разі коли орендарем є суб`єкт малого підприємництва - не менш як 7 відсотки вартості орендованого майна. Орендодавець може здійснювати незалежну оцінку майна, що передається в оренду. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. З урахуванням Закону України Про оренду державного та комунального майна, згідно з п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 зі змінами та доповненнями та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (травень 2005 р.) 4581,66грн. Розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Отже, сторони визначили, що базовим місяцем оренди є травень 2005 року і розмір орендної плати за цей базовий місяць оренди складає 4581,66грн. без ПДВ, відповідно розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

- щодо застосування позивачем при розрахунку орендних платежів орендних ставок у розмірі 15%, 21%, позивач зазначає, що з прийняттям Вищим Господарським судом України постанови від 21.11.2017р. у справі №916/3628/16, набрало законної сили рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2017р. щодо дійсності додаткової угоди №КД-7786/3 від 01.09.2009р. та додатку № 1. Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП "Одеський морський торговельний порт" до цієї додаткової угоди про встановлення орендних ставок у розмірі 15%, 21% відповідно. Отже, встановлені Постановою обставини, у розумінні ст.75 ГПК України є преюдиціальними, обов`язковими для даної справи, не потребують доказування та виступають беззаперечним доказом правомірного застосування позивачем орендних ставок саме у розмірі 15 %, 21% при розрахунку заборгованості.

- Актом прийому-передачі від 28.03.2016 р., складеним саме у відповідності до умов договору оренди №КД-7786 від 01.09.2005р., сторонами продовжені договірні правовідносини, орендоване раніше майно, яке було повернуте на підставі угоди від 29.09.2014р. передано знову відповідачу. Таким чином, між сторонами у спірний період 2017 року існували договірні відносини, відповідач зобов`язаний був вносити орендну плату згідно до вимог ч.1 ст.762 ЦК України та ч.3 ст.18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» в порядку, розмірі та строки, визначені умовами договору оренди №КД-7786 від 01.09.2005р. зі змінами;

- відповідно до п. 10.5 Договору від 01.09.2005р., у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах , які були передбачені цим договору. Разом з тим, додатковою угодою №КД-7786/3 від 01.09.2009р. сторони дійшли згоди змінити п. 10.5 договору, виклавши його у наступній редакції: 10.5 Цей договір може бути подовжений за взаємним письмовим погодженням Сторін. Додатковою угодою №КД-7786/5 від 01.07.2010р. Сторони змінили п. 10.1 та виклали останній у такій редакції: «Цей договір набуває чинності з дати підписання цього договору, Акту приймання-передачі та діє до 31 грудня 2015 року». Угодою №КД-7786/7 від 29.09.2014р. сторонами було розірвано договір №КД-7786 від 01.09.2005р. Разом з тим, рішенням Господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. у справі № 916/1878/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р.визнано недійсною додаткову угоду №КД-7786/7 від 29.09.2014р. про розірвання останнього та, як наслідок, договір є діючим на умовах, що існували до цього (з урахуванням додатків та додаткових угод до договору). Таким чином, договір оренди рухомого майна №КД-7786 від 01.09.2005р. є чинним на тих самих умовах, що існували до його розірвання, зокрема, зі строком дії до 31.12.2015р. На виконання п. 10.5 договору (у редакції додаткової угоди №КД-7786/5 від 01.07.2010р. сторони взаємними листами погодили подовження договору на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором а отже, твердження відповідача, що договір припинив свою дію 31.12.2015р. є хибним, адже відповідно до пункту 10.5 договору останній було пролонговано за спільним письмовим погодженням сторін, шляхом обміну листами, на термін і на умовах, що передбачені цим договором.

05.02.2018р. відповідач подав суду заперечення, в яких зазначив, що створення позивача жодним чином не пов`язане з ЗУ «Про морські порти України», який набув чинності лише 13.06.2013р., тобто більш ніж через два тижні після створення та державної реєстрації позивача, що підтверджується копією витягу з ЄДР від 06.09.2017р. за № станом на 13.06.2013.р та взагалі не містить жодних норм та положень щодо реорганізації державних підприємства морського транспорту шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та зобов`язань щодо них відповідно до розподільчих балансів, про що помилково стверджує позивач. Жодним із перелічений позивачем нормативно-правових актів не передбачено складання розподільчих балансів державних підприємств морського транспорту що підлягають реорганізації саме станом на 13.06.2013р. Планом реорганізації, згідно п.5.5. наказу Міністерства інфраструктури України №163 від 19.03.2013р. "Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (надалі - Наказ №163), комісіям з реорганізації державних підприємств морського транспорту було доручено скласти у відповідності до документів, розроблених на виконання пункту 2 наказу Міністерства інфраструктури України від 08.02.2013р. №80 Щодо забезпечення проведення реорганізації державних підприємств морського транспорту, розподільчі баланси державних підприємств морського транспорту, що реорганізуються, станом на 01.05.2013р. та разом зі звітами Комісій в термін до 24.05.2013р. подати їх на затвердження до Міністерства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (в чинній редакції) для проведення державної реєстрації юридичної особи, що створюється шляхом виділу, засновники (учасники) або уповноважені ними орган чи особа крім документів, які передбачені частинами першою - сьомою статті 24 цього Закону, повинні додатково подати примірник оригіналу (ксерокопію або нотаріально засвідчену копію) розподільчого балансу. Посилання позивача на визнання постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. у справі №916/3090/16, що позивач є правонаступником ДП Одеський морський торговельний порт за договором №КД-7786 від 01.09.2005р., а тому у відповідача є зобов`язання зі сплати орендної плати саме адміністрації Одеського морського порту, не може вважатися безумовною підставою для задоволення його позову про стягнення заборгованості за договором, оскільки жодних рішень щодо поновлення дії договору після закінчення строку на який його було укладено, судом не приймалось. Щодо спростування тверджень позивача про доведеність ним розміру щомісячної орендної плати за договором та розрахунку суми ціни позову, відповідач вказує, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць, як вірно зазначає позивач, визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Однак, вище вказана обставина та правова підстава відповіді на відзив не застосовується позивачем до спірних правовідносин шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, а навпаки у своєму власному розрахунку позивач використовує зроблений на власний розсуд необґрунтований і незаконний розрахунок розміру щомісячної орендної плати за договором шляхом застосування сукупного індексу інфляції при обрахуванні суми орендної плати, а також обрахування розміру щомісячної орендної плати наростаючим підсумком, в тому числі під час припинення дії договору протягом близько року та 6 календарних місяців, тобто в період з 29.09.2014р. (укладання незаконної угоди КД -7786/7 та підписання Акту приймання-передачі повернення майна) по 28.03.2016р. (підписання Акту приймання-передачі), що суперечить п.3.1.договору та не передбачено чинним законодавством України. Згідно з п. 9 Прикінцевих Положень Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік призупинено на 2016 рік дію норми ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна в частині індексації орендної плати. Однак, вище вказана обставина та правова підстава відповіді на відзив є лише припущенням позивача, оскільки вказаний закон не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, з підстав того, що з 01.01.2017р. набрав чинності Закон України Про Державний бюджет України на 2017 рік від 21.12.2016 № 1801-УНІ, який, у даному випадку, підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, які виникли в період з січня по серпень 2017 року (включно) та який не містить вище вказаних положень. Розмір орендної тати за базовий місяць оренди складає 4581,66грн. без ПДВ, відповідно, корегуючи, на думку позивача, цей розмір орендної тати на індекси інфляції: 1,187 з урахуванням орендної ставки 5% та 10% (з 01.05.2005 по 31.03.2007), 1,524 з урахуванням орендної ставки 10% (з 01.04.2007 по 31.08.2009), 1,083 з урахуванням орендної ставки 15% (з 01.09.2009 по 30.06.2010), 1,975 з урахуванням орендної ставки 21% із 01.07.2010 по 31.12.2015), а також з урахуванням орендної ставки 21%, розміри місячної орендної плати за січень - серпень 2017 р.) з ПДВ за договором становлять, на думку позивача, від 75015,37грн. до 80176,48грн. Однак, вище вказана обставина та правова підстава відповіді на відзив є лише припущенням позивача, оскільки взагалі необґрунтованим і незаконним є застосування позивачем для розрахунку на власний розсуд розміру щомісячної орендної плати з наростаючим підсумком у тому числі під час припинення дії договору.

05.04.2018р. позивач подав суду письмові заперечення, в яких наголошував на чинності Договору від 01.09.2005р.

05.04.2018р. відповідач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №826/4149/18.

Ухвалою місцевого господарського суду від 10.04.2018р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили судового рішення по справі №826/4149/18.

Вищезазначена ухвала скасована постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.06.2018р. призначено справу №916/2643/17 до колегіального розгляду.

Ухвалою місцевого господарського суду від 31.07.2018р. замінено найменування відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (65026, м. Одеса, Митна площа,1, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» (65026, м. Одеса, Митна площа,1, ). 17.12.2018р. відповідач подав суду відзив на позов у зв`язку з розпочатим спочатку розглядом справи.

Ухвалами місцевого господарського суду:

- від 28.11.2018р. прийнято справу до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Погребна К.Ф., суддя Волков Р.В.;

- від 04.02.2020р. прийнято справу до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Рога Н.В., суддя Волков Р.В.;

31.01.2020р. позивач подав суду клопотання про стягнення попередніх витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив у разі задоволення позовних вимог стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу 25200грн.

21.02.2020р. відповідач подав суду відзив на позов у зв`язку з розпочатим спочатку розглядом справи.

18.05.2020р. відповідач подав місцевому господарському суду додаткові пояснення. У поясненнях, зокрема, зазначено, що 05.04.2016р. Капітаном порту Антоновим О.Р. видано припис №19/25А/АС-26-03, яким висунуто вимоги головному інженеру ДП «АМПУ» забезпечити чергове щорічне освідчення несамохідних причальних понтонів; начальнику служби круїзної інфраструктури та зовнішніх зв`язків ДП «АМПУ» забезпечити закриття доступу фізичних осіб на вказані понтони; 25.05.2016р. відповідачу був направлений лист №25/А/АС-20-26, яким було заборонено експлуатацію усього яхтового комплексу у зв`язку із відсутністю класифікаційних документів на причальні понтони; 12.04.2017р. був виданий припис №19-25А/А-23-16 заборонено використовувати плав причали з 13.04.2017р. Незважаючи на заборону відповідачу користуватись орендованим майном, у період дії заборони капітану порту користування відповідачем несамохідними понтонами позивач виставив відповідачу рахунки на оплату орендної плати за січень-серпень 2017 року.

17.06.2020р. позивач подав суду письмові пояснення, в яких, зокрема, зазначив, що протягом періоду часу з 28.03.2016р. по 23.11.2018р. майно перебувало у користуванні відповідача, що встановлено рішеннями у справах №916/3479/16, 916/2335/16, 916/3090/16, 916/343/17, 916/1302/18, 916/1288/19. 22.04.2016р. адміністрацією яхтклубу представлені класифікаційні документи понтонів, у зв`язку із чим скасовано заборону експлуатації яхт комплексу та дію припису від 15.04.2016р. Крім того, відповідачем на виконання припису №19-25А/А-2316 від 12.04.2017р. були надані документи та заборона на експлуатацію понтонів скасована.

Рішенням господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. (головуючий суддя Л.В. Степанова, судді Н.В. Рога, Р.В. Волков) у задоволенні позову відмовлено та покладено судові витрати на позивача.

Рішення вмотивоване посиланням на норми ст.15,16,11,627 759, 762 ЦК України та вмотивоване наступним. 01.09.2005р. між Державним підприємством Одеський морський торговельний порт та відповідачем було укладено договір оренди рухомого майна №КД-7786, відповідно до умов якого ДП «Одеський морський торговельний порт» передало, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно, що числиться на балансі ДП «ОМТП». « зв`язку з переходом прав та обов`язків за цим договором від ДП «ОМТП» до ДП «АМПУ», 13.06.2013р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №КД-7786/6 про зміну преамбули договору та заміну Орендодавця на ДП «АМПУ». Отже, починаючи з 13.06.2013р., позивач є правонаступником ДП «ОМТП» за договором оренди рухомого майна від 01.09.2005р. №КД-7786 з відповідними правами та зобов`язаннями. За період з січня до серпня 2017р., відповідно до умов договору, підлягають сплаті відповідачем на користь позивача такі платежі: плата за січень 2017р. (рахунок №340034 від 09.02.2017р.) на суму 75015,37грн. з ПДВ, період прострочення становить 248 днів з 13.02.2017р. по 18.10.2017р.; плата за лютий 2017р. (рахунок №340080 від 10.03.2017р.) на суму 75765,53грн з ПДВ, період прострочення становить 220 днів з 13.03.2017р. по 18.10.2017р.; плата за березень 2017р. (рахунок №340127 від 10.04.2017р.) на суму 77129,30грн. з ПДВ, період прострочення становить 189 днів з 13.04.2017р. по 18.10.2017р.; плата за квітень 2017р. (рахунок №340168 від 11.05.2017р.) на суму 77823,47грн. з ПДВ, період прострочення становить 159 днів з 13.05.2017р. по 18.10.2017р.; плата за травень 2017р. (рахунок №340209 від 09.06.2017р.) на суму 78835,18грн. з ПДВ, період прострочення становить 128 днів з 13.06.2017р. по 18.10.2017р.; плата за червень 2017р. (рахунок №340249 від 10.07.2017р.) на суму 80096,53грн. з ПДВ, період прострочення становить 98 днів з 13.07.2017р. по 18.10.2017р.; плата за липень 2017р. (рахунок №340288 від 09.08.2017р.) на суму 80256,73грн. з ПДВ, період прострочення становить 67 днів з 13.08.2017р. по 18.10.2017р.; плата за серпень 2017р. (рахунок №340326 від 11.09.2017р.) на суму 80176,48грн. з ПДВ, період прострочення становить 36 днів з 13.09.2017р. по 18.10.2017р. З наданого до матеріалів справи припису від 15.04.2016р. за №19-25А/АС-26-04 капітана морського порту Одеса О.О. Антонова, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №204 від 04.03.1997р. «Про затвердження порядку здійснення нагляду за забезпеченням безпеки руху на транспорті» та ст. 79 Кодексу торговельного мореплавства України припинено експлуатацію усього яхтового комплексу до приведення до відповідності чинному законодавству документації понтонів. Вказаний припис був прийнятий у зв`язку із невиконанням головним інженером Одеської філії ДП «АМПУ» та начальником служби круїзної інфраструктури та зовнішніх зав`язків припису Одеської філії ДП «АМПУ» припису №19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р. щодо забезпечення чергового щорічного освідчення понтонів та забезпечення закриття доступу фізичним особам на понтони. Згідно вказаного припису відповідачу з 15.04.2016р. було заборонено використання орендованого у позивача майна. Відповідно до ч.6. ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Станом на день розгляду справи позивачем не надано доказів використання відповідачем орендованого майна у спірний період, а саме з січня по серпень 2017р., за який нараховано орендну плату згідно договору №КД-7786 від 01.09.2005р. у сумі 625098,59грн. Враховуючи, що відповідач був позбавлений можливості користування орендованим майном не з його вини, відповідач, на підставі ч.6. ст. 762 Цивільного кодексу України, звільняється від сплати орендної плати за період з січня по серпень 2017р. Отже позовні вимоги про стягнення основної заборгованості задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 56069,68грн. пені та 7268,02грн. 3% річних то вони задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про стягнення основної заборгованості.

09.02.2021р. безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на рішення від 12.01.2021р. (надіслана засобами Державного підприємства спеціального зв`язку 02.02.2021р.), в якій скаржник просить суд скасувати оскаржене рішення повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач, зокрема, зазначив, що:

- зазначені у приписі №19-25А/АС-26-04 від 15.04.2016р. понтони не відносяться до предмету Договору від 01.09.2005 р. у даній справі - припис № 19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р. та припис № 19-25А/АС-26-04 від 15.04.2016р. між собою пов`язані, адже у останньому є посилання на попередній;

- як зазначає у своєму листі №25А/АС-20-26 від 25.05.2016р. Капітан морського порту Одеса (копія міститься у матеріалах справи), 22.04.2016р., адміністрацією яхтклубу (відповідачем) представлені класифікаційні документи на причальні понтони №№П-69, П-71, П-73, П-75, П-77 (договір оренди державного рухомого майна №КД-4761 від 21.12.2003р.), у зв`язку з чим скасовано заборону експлуатації яхтового комплексу та дія припису від 15.04.2016р. Тобто з 25.05.2016р. були відсутні жодні причини/перепони у користуванні орендованим за Договором від 01.09.2005р. рухомим майном;

- позивачем під час розгляду справи надавались письмові пояснення (вих. № 19-01- 06.01.-06-71 від 17.06.2020 р. - судом отримано через канцелярію - 17.06.2020 р.) стосовно приписів Капітану Одеського морського порту, однак, такі пояснення судом не були враховані, досліджені та викладені позивачем заперечення та обґрунтування жодним чином не відображені у тексті прийнятого рішення, тим більше саме ці невірно встановлені судом обставини були покладені ним в основу рішення;

- протягом періоду з 28.03.2016р. по 23.11.2018р. (враховуючи рішення господарського суду Одеської області від 02.07.2018р. та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі № 916/3479/16) майно перебувало у користуванні відповідача, який здійснював свою господарську діяльність, про що свідчать також рішення у справах: №916/2535/16 - березень-липень 2016 року;

№ 916/3090/16 - серпень-вересень 2016 року;

№ 916/343/17 - жовтень-грудень 2016 року;

№916/1302/18 - вересень 2017-квітень 2018 року; № 916/1288/19- травень 2018-березень 2019 року;

- враховуючи специфіку майна, яке було передане відповідачу у оренду (понтони), відповідач виступає у цих правовідносинах не тільки як орендар цього майна, а і як судновласник, адже, понтони - є плавзасобами, з ознаками судна. Та усі обов`язки щодо отримання документів відповідно до вимог Регістру судноплавства України покладаються лише на відповідача, особу яка здійснює їх експлуатацію. Отже, обов`язок забезпечення своєї діяльності (відповідача) необхідними дозвільними документами на майно - належить Орендарю, тому у випадку порушення законодавства при використанні цього майна, Орендар повинен усунути такі зауваження/перешкоди, що саме ним в подальшому й було зроблено, виходячи з наданих ним до суду доказів (листів капітана Одеського морського порту), тобто відповідачем отримано та надано до Адміністрації документи відповідно до вимог Регістра судноплавства України;

- застосовуючи до спірних відносин ч. 6 ст. 762 ЦК України суд дійшов хибного висновку щодо неможливості відповідачем використовувати державне орендоване ним майно, через обставини, за які він не відповідає, адже, прямим обов`язком орендаря - відповідача є отримання ним усіх необхідних дозвільних документів для безперебійного здійснення своєї господарської діяльності, що останнім протягом дії Договору ще з 2005 року виконувалось.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду:

- 10.02.2021р. витребувано від Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2643/17; відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги ДП «АМПУ» в особі Одеської філії на рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2021 року у справі №916/2643/17 до надходження матеріалів даної справи з господарського суду Одеської області;

- від 15.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМПУ» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. у справі №916/2643/17; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву (з доказами його направлення учасникам справи) на апеляційну скаргу до 03.03.2021р.; роз`яснено іншим учасникам справи їх право в строк до 03.03.2021р. подати до суду разом з відзивом на апеляційну скаргу або окремо будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань;

- від 04.03.2021р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні 06.04.2021р. з повідомленням учасників справи.

03.03.2021р. ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» подало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення. У відзиві, зокрема, зазначено, що:

- посилання позивача на визнання постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. у справі №916/3090/16, що позивач є правонаступником ДП «Одеський морський торговельний порт» за договором №КД- 7786 від 01.09.2005р., а тому у відповідача є зобов`язання зі сплати орендної плати саме адміністрації Одеського морського порту, не може вважатися безумовною підставою для задоволення його позову про стягнення заборгованості за договором, оскільки жодних рішень щодо поновлення дії договору після закінчення строку на який його було укладено, судом не приймалось.

- відповідач вважає доведеними і підтвердженими належними доказами, що у нього станом на час розгляду справи не виникло і за законом не могло виникнути зобов`язань за розірваним 29.09.2014р. договором, який припинив свою дію 31.12.2015р. у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено, дію якого не було поновлено в порядку передбаченому законом або договором через невчинення його сторонами конклюдентних дій, спрямованих на виконання його істотних умов;

- приписи і листи посадових осіб позивача, зокрема лист позивача від 23.06.2016р. за № 19-29А/1373 є письмовими доказами, що підтверджують юридичний факт встановлення Капітаном порту Одеса Антоновим О.О. заборони відповідачу користуватись для власних потреб несамохідними понтонами, переданими позивачем 28.03.2016р. відповідачу;

- відповідач взагалі був позбавлений можливості користування орендованим майном не з власної вини (у зв`язку із виданням відповідних приписів), що, є самостійною підставою для звільнення останнього від сплати орендної плати за період з січня по серпень 2017р., в порядку, визначеному ч.6. ст. 762 ЦК України;

- відсутність продовження користування відповідачем (Товариство) майном після закінчення строку договору оренди (найму) свідчить про неможливість вважати договір поновленим на умовах п.10.5 Договору, зокрема з підстав свідомого невиконанням позивачем (ДП «АМПУ») умов п.1.1. Договору щодо передачі майна відповідачу;

- законодавцем встановлено умову обов`язкового проведення переоцінки об`єкта оренди як підстави для поновлення чи продовження договору оренди державного майна, остання оцінка якого є застарілою, оскільки була зроблена більш як три роки тому;

- враховуючи, відсутність у позивача станом на 31.12.2015р. тобто кінцевий термін дії Договору оренди державного рухомого майна №КД-7786 від 01.09.2005 р., нової (актуальної) чинної оцінки об`єкту оренди за цим Договором, Договір оренди № КД-7786 від 01.09.2005р. в силу закону не міг бути продовжений (пролонгований) на той же строк та на тих же умовах.

06.04.2021р. відповідач подав суду заяву щодо необхідності однакового застосування судом норм права у подібних відносинах, які викладені в раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду, що моментом початком та відповідно припинення правовідносин є підписання акту приймання-передачі нерухомого майна.

У судовому засіданні 06.04.2021р. оголошено перерву до 12.04.2021р.

08.04.2021р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли зауваження ТОВа «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» на протокол судового засідання від 06.04.2021р., які відхилені ухвалою суду від 12.04.2021р.

У судовому засіданні 12.04.2021р. представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, що 01.09.2005р. між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Морський клуб ТЦФ» (Орендар) був укладений договір оренди рухомого майна №КД-7786, відповідно до умов якого п.1.1. якого Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт» передало, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно, що знаходиться на балансі Орендодавця, а саме: заправна станція (понтон 11), інвентарний номер 061123; понтон №2, інвентарний номер 061070; понтон №4, інвентарний номер 061072;. понтон №6, інвентарний номер 061074; понтон №8, інвентарний номер 061076, понтон №10, інвентарний номер 061124.

16.04.2007р. додатковою угодою №КД-7786/1, укладеною між ДП ОМТП та відповідачем внесено зміни до наступних істотних умов Договору № КД-7786, зокрема: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 8974,96грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць грудень 2006р. виходячи з орендної ставки - 10% (п.3.1.). 01.12.2008р. додатковою угодою №КД-7786/2 укладеною між ДП ОМТП та відповідачем внесено зміни до істотних умов договору №КД-7786, зокрема змінено назву та реквізити Орендаря в частині найменування відповідача (з ТОВ Морський клуб ТЦФ на ТОВ ЯХТ- КЛУБ ОДЕСА). 01.09.2009р. додатковою угодою №КД-7786/3, внесено зміни до наступних істотних умов договору №КД-7786 без проведення оцінки вартості чайна орендованого за договором №КД-7786, зокрема: орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 20849,48грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць - липень 2009р. (п.3.1. договору), змінено п.10.1. та зазначено, договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2010р., змінено п.10.5. договору та передбачено, що договір може бути продовжений за взаємною письмовою згодою сторін. У Додатку 1 до цієї угоди зафіксовано розмір орендної ставки на рівні 15%.

01.01.2010р. додатковою угодою №КД-7786/4 укладеною між ДП ОМТП та відповідачем, внесено зміни до істотних умов договору №КД-7786, зокрема змінено назву та реквізити Орендаря в частині найменування відповідача (з ТОВ ЯХТ-КЛУБ ОДЕСА на ТОВ ЯХТКЛУБ ОДЕСА-2009).

01.07.2010р. додатковою угодою №КД-7786/5, внесено зміни до наступних істотних умов договору №КД-7786 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.1995р. і складає 31307,69грн. (без урахування ПДВ) за базовий місяць - травень 2010р., виходячи з орендної ставки - 21% (п.3.1) та встановлено, що договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2015р. (п.10.1.). У Додатку 1 до цієї угоди зафіксовано розмір орендної ставки на рівні 21%.

Як вбачається з розрахунку позивача, сума орендних платежів за період з січня до серпня 2017р. з урахуванням індексів інфляції становить: за січень 2017р. - 75015,37грн. разом з ПДВ, за лютий 2017р. - 75765,53грн. разом з ПДВ, за березень 2017р. - 77129,30грн. разом з ПДВ, за квітень 2017р. - 77823,47грн. разом з ПДВ, за травень 2017р. - 78835,18грн. разом з ПДВ, за червень 2017р. - 80096,53грн. разом з ПДВ, за липень 2017р. - 80256,73грн. разом з ПДВ, за серпень 2017р. - 80176,48грн. разом з ПДВ.

ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМРУ» у позовній заяві зазначає, що за період з січня до серпня 2017 року відповідно до умов Договору від 01.09.2005р., підлягають сплаті відповідачем такі платежі: плата за січень 2017р. (рахунок №340034 від 09.02.2017р.) на суму 75015,37грн. з ПДВ, період прострочення становить 248 днів з 13.02.2017р. по 18.10.2017р.; плата за лютий 2017р. (рахунок №340080 від 10.03.2017р.) на суму 75765,53грн з ПДВ, період прострочення становить 220 днів з 13.03.2017р. по 18.10.2017р.; плата за березень 2017р. (рахунок №340127 від 10.04.2017р.) на суму 77129,30грн. з ПДВ, період прострочення становить 189 днів з 13.04.2017р. по 18.10.2017р.; плата за квітень 2017р. (рахунок №340168 від 11.05.2017р.) на суму 77823,47грн. з ПДВ, період прострочення становить 159 днів з 13.05.2017р. по 18.10.2017р.; плата за травень 2017р. (рахунок №340209 від 09.06.2017р.) на суму 78835,18грн. з ПДВ, період прострочення становить 128 днів з 13.06.2017р. по 18.10.2017р.; плата за червень 2017р. (рахунок №340249 від 10.07.2017р.) на суму 80096,53грн. з ПДВ, період прострочення становить 98 днів з 13.07.2017р. по 18.10.2017р.; плата за липень 2017р. (рахунок №340288 від 09.08.2017р.) на суму 80256,73грн. з ПДВ, період прострочення становить 67 днів з 13.08.2017р. по 18.10.2017р.; плата за серпень 2017р. (рахунок №340326 від 11.09.2017р.) на суму 80176,48грн. з ПДВ, період прострочення становить 36 днів з 13.09.2017р. по 18.10.2017р.

Відповідач під час розгляду справи та у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що Договір від 01.09.2005р. було укладено між ДП «Одеський морський торговельний порт» діяльність якого до цього часу не припинено і правонаступником всіх прав і обов`язків якого не є ДП «АМПУ» та наявність на думку позивача заборгованості за Договором від 01.05.2005р. не є належним доказом порушення відповідачем прав саме позивача, отже колегія суддів вважає за необхідне насамперед зазначити наступне.

Згідно із ЗУ «Про морські порти України», що набрав чинності 13.06.2013р., розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р та наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. №163 державні підприємства морського транспорту були реорганізовані шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та зобов`язань щодо них відповідно до розподільчих балансів.

ДП «Адміністрація морських портів України» утворено на виконання вищезазначених нормативно-правових актів внаслідок виділу та стало правонаступником державних підприємств морського транспорту у частині майна, прав та обов`язків відповідно до розподільчих балансів.

В результаті реорганізації ДП «ОМТП» стратегічні об`єкти портової інфраструктури, частина іншого майна, прав та обов`язків щодо них були передані до ДП «АМПУ» відповідно до розподільчого балансу, підписаного між зазначеними юридичними особами станом на 13.06.2013р.

Згідно розподільчого балансу та акта приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань до ДП «АМПУ», як правонаступника, були передані від ДП «ОМТП» договір №КД-7786 від 01.09.2005р. та певні основні засоби, в тому числі заправна станція (інв, № 061123), понтон №2 (інв. № 061070), понтон №4 (інв. № 061072), понтон №6 (інв. № 061074) понтон №8 (інв. № 061076), понтон №10 (інв. № 061078), апарель (інв. № 061124), які знаходяться в користуванні відповідача відповідно до договору оренди № КД-7786 від 01.09.2005р. Згідно акту приймання-передачі до ДП «АМПУ» були передані всі права та зобов`язання за договором оренди рухомого майна №КД-7786 рід 01.09.2005р.

Наказом №17 від 13.06.2013р. ДП «АМПУ» наділило Одеську філію ДП «АМПУ» (адміністрація Одеського морського порту) відповідним майном, правами та зобов`язаннями, що перешли до неї від ДП «ОМТП», зокрема, заправна станція (інв. № 061123), понтон №2 (інв. №061070), понтон №4 (інв. №061072), понтон №6 (інв. №061074), понтон №8 (інв. №061076), понтон №10 (інв. №061078), апарель (інв. №061124), яке було передано адміністрації Одеського морського порту за актом приймання-передачі майна, майнових прав та зобов`язань №19 від 13.06.2013р., для здійснення відповідних повноважень (діяльності) від імені та в інтересах позивача.

Отже адміністрація Одеського морського порту є уповноваженим відособленим підрозділом, що представляє юридичну особу ДП «Адміністрація морських портів України».

У зв`язку з переходом прав та обов`язків за цим договором від ДП «ОМТП» до ДП «АМПУ», 13.06.2013р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №КД-7786/6 про зміну преамбули договору та заміну Орендодавця на ДП «АМПУ».

Таким чином починаючи з 13.06.2013р., ДП «АМПУ» є правонаступником ДП «ОМТП» за договором оренди рухомого майна від 01.09.2005р. №КД-7786 з відповідними правами та зобов`язаннями та є особою, якій надано право звертатися до суду з даним позовом, тобто є належним позивачем у даній справі.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст.ст.525, 526 ЦК України)

Згідно із ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч.1 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст.759 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

05.04.2016р. капітаном порту Одеса О.О. Антоновим був виданий припис №19-25А/АС-26-03 (т.9, а.с.19) Головному інженеру ОФ ДП «АМПУ» Калюжному О.В. та начальнику СКІтаЗЗ ОФ ДП «АМПУ» - Фетисенку О.К., яким на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №204 від 04.03.1997р. «Про затвердження порядку здійснення нагляду за забезпеченням безпеки руху на транспорті» та ст. 79 Кодексу торговельного мореплавства України капітан вимагав:

1. Головному інженеру ОФ ДП «АМПУ» Калюжному О.В. забезпечити чергове освідчення несамохідних причальних понтонів, перелічених у приписі.

2. Начальнику служби круїзного інфраструктури та зовнішніх зв`язків ОФ ДП «АМПУ» Фетисенку О.К. забезпечити закриття доступу фізичних осіб на понтони, перелічені у приписі.

15.04.2016р. капітаном порту Одеса О.О. Антоновим був виданий припис №19-25А/АС-26-04 (т.9, а.с.20) Головному інженеру ОФ ДП «АМПУ» Калюжному О.В. та начальнику загону охорони морського порту ОФ ДП «АМПУ» - Вітюгову О.А., яким на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №204 від 04.03.1997р. «Про затвердження порядку здійснення нагляду за забезпеченням безпеки руху на транспорті» та ст. 79 Кодексу торговельного мореплавства України капітан вимагав:

1. Припинити експлуатацію усього яхтового комплексу до приведення до відповідності чинному законодавству документації понтонів.

2. Начальнику загону охорони морського порту ОФ ДП «АМПУ» Вітюгову О.А. негайно забезпечити закриття доступу фізичних осіб на плавзасоби яхтового комплексу.

Вказаний припис був прийнятий у зв`язку із невиконанням головним інженером ОФ ДП «АМПУ» та начальником служби круїзної інфраструктури та зовнішніх зв`язків ОФ ДП «АМПУ» припису №19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р. щодо забезпечення чергового щорічного освідчення понтонів та забезпечення закриття доступу фізичним особам на понтони.

Згідно вказаного припису відповідачу з 15.04.2016р. було заборонено використання орендованого за Договором від 01.09.2005р. майна.

25.05.2016р. Капітан морського порту Одеса надіслав начальнику загону охорони ДП «АМПУ» та директору яхт-клубу «Одеса-2009» (наразі ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ») лист, в якому зазначив, що 15.04.2016р. ним наданий припис №19-25А/АС-26-04, яким заборонялась експлуатація усього яхтового комплексу у зв`язку з відсутністю класифікаційних документів на причальні понтони. 22.04.2016р. адміністрацією яхтклубу представлені класифікаційні документи на причальні понтони №№ П-69, П-71, П-73,П-75,П-77, у зв`язку з чим скасовано заборону на експлуатацію лівої частини (дивлячись з берега) яхтового комплексу (т.з. причал 18-А). У листі зазначено, що дія приписа № 19-25А/АС-26:-03 від 05.04.2016р. про заборону експлуатації гребінкових та пальчикових причальних понтонів продовжена у зв`язку з відсутністю діючих документів (т.9, а.с.21).

12.04.2017р. капітаном порту Одеса О.О. Антоновим виданий припис №19-25А/АС-23-16 (т.9, а.с.22) начальнику служби круїзного інфраструктури та зовнішніх зв`язків ОФ ДП «АМПУ» Фетисенку О.К. та генеральному директору ТОВ «Яхт-клубу» «Одеса-2009» Бондаренку А.В. із вимогою у зв`язку з відсутністю чинних документів класифікаційного товариства заборонити експлуатацію плав причалів з 00.00год. 13.04.2017р. №П-23; П-69; П-71;П-7J; П-75; П-77; П-70; П-72; П-74; Л-76; Л-78. Експлуатація т.з.гребінкових та пальцевих яхт-підсів заборонена приписом №19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р.

Також у приписі вказується таке:

1. Начальнику СКІ та ЗЗ ОФ ДП «АМПУ» Фетисенку О.К. до представлення чинних документів класифікаційного товариства капітану порту забороняється експлуатація плав причалів

2. Генеральному директору тов. «Яхт-клубу <Одеса-2009» ОСОБА_1 до представлення чинних документів класифікаційного товариства капітану порту, забороняється експлуатація плав причалів.

3. Начальнику охорони морського порту Одеса Вітюгову О.А. забезпечити закриття доступу фізичних осіб на вказані понтони.

4. Головній диспетчерській службі ОФ ДП «АМПУ» заборонити постановку будь-яких плавзасобів.

5. ПРРС заборонити надавати дозвіл на захід та вихід суден до вказаних причалів.

04.05.2017р. Капітан морського порту Одеса направив генеральному директору ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» (наразі ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ»)та начальнику СКІ та ЗЗ Одеського морського порту лист «Стосовно виконання припису капітана морського порту Одеса від 12.04.2017 р. №І9-25А/АС-23-04», в якому зазначив, що службою капітана морського порту Одеса отримано копії свідоцтв на придатність до плавання причальних плавпонтонів П-69, П-71 та П-73, виходячи з цього, заборона на експлуатацію даних плавпричалів ( тобто, трьох перших, розташованих від причалу №17 понтонів лівої сторони) скасована. Проте, попереджено, що згідно приписів капітана порту Одеса від 05.04.2016 №19-25А/АС-26-03, 15.04.2016 № 19-25А/AC-26-04 та від 12.04.2017 р. № 19-25А/ АС--23-04 експлуатація всіх інших причальних понтонів (тобто усієї правої сторони П-70, П-72, П-74, П-76, П-78 та трьох причальних понтонів (П-75, П-77, П-23) лівої сторони, а також усіх пальчикових та гребінцевих понтонів заборонена (т.9, а.с.23).

23.06.2017р. в.о. начальника Одеського морського порту направив генеральному директору ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» лист (т.9, а.с.24), в якому зазначив, що на підставі приписів капітана порту Одеса від 05.04.202016 №1-925А/АС-26-03, 15.04.2016 р. №19-25А/АС-26-O4 та від 12.04.2017р. №№25А/АС-23-04 щодо заборони експлуатації понтонів, що позбавлені морського класу, пальцевих і гребінкових яхт-пірсів та ч. 4 ст.14 ЗУ «Про морські порт України», з 26.06.2017 р. до моменту відміни припису буде обмежено доступ фізичних осіб на зазначені плавпричали шляхом перекриття проходів. У зв`язку із зазначеним просив терміново прийняти заходи звільнення від плавзасобів заборонених до експлуатації плавпричалів та поінформувати відповідно судновласників/капітанів, тощо.

Відповідно ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Частина 6 ст.762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Відсутність у ч.6 ст.762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Така правова позиція щодо застосування норми частини шостої статті 762 ЦК України викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/7495/16 від 08.05.2018р.

З урахуванням вищезазначених приписів та листів на адресу відповідача колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що станом на день розгляду справи ДП «АМПУ» в особі Одеської філії не надано доказів використання відповідачем орендованого майна у з січня по серпень 2017 року, за який нараховано орендну плату згідно договору №КД-7786 від 01.09.2005р. у сумі 625098,59грн.

Оскільки відповідач був позбавлений можливості користування орендованим майном не з його вини, ТОВ «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» відповідно до ч.6. ст.762 ЦК України звільняється від сплати орендної плати за період з січня по серпень 2017 року.

Протилежне позивачем не доведено.

Отже підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів у сумі 625098,59грн. за Договором №КД-7786 від 01.09.2015р. у даному випадку відсутні та суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВа «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» 56069,68грн. пені та 7268,02грн. 3% річних є похідними від вимог про стягнення основної заборгованості, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх задоволенні, оскільки пеня та річні нараховані на заборгованість зі сплати орендних платежів, у задоволенні про стягнення якої судом відмовлено.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з огляду наступного.

Згідно із ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст.20 ЗУ «Про морські порти України» суб`єкти господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту, зобов`язані: 1) дотримуватися встановленого у морському порту порядку; 2) здійснювати експлуатацію об`єктів інфраструктури морського порту відповідно до вимог безпеки, законодавства про охорону навколишнього природного середовища; 3) забезпечувати можливість здійснення повноважень митними органами, органами охорони державного кордону та іншими державними органами, що здійснюють свої повноваження у морському порту; 4) забезпечувати рівний доступ до послуг, що надаються в морському порту, та відкритість доступу до відомостей про такі послуги; 5) негайно інформувати адміністрацію морського порту про виникнення ситуацій, що створюють загрозу безпеці мореплавства та/або провадженню діяльності у морському порту; 6) сприяти проведенню розслідування причин виникнення аварійних морських подій. Суб`єкти господарювання, що провадять господарську діяльність у морському порту, несуть відповідальність за недотримання вимог законодавства з безпеки мореплавства, охорони праці, пожежної, санітарної, екологічної безпеки відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.79 Кодексу торговельного мореплавства України розпорядження капітана морського порту може бути скасовано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та річковому транспорті, або адміністративним судом у порядку, встановленому законодавством.

Зазначаючи в апеляційній скарзі про те, що відповідачем на виконання припису капітану морського порту Одеса були надані копії свідоцтв на причальні понтони П-69, П-71 та П-73 та заборона на використання цих понтонів скасована, скаржник не надає на підтвердження цих обставин жодного доказу; у листі від 04.05.2017р. відповідача було повідомлено про те, що згідно приписів капітана порту Одеса від 05.04.2016 №19-25А/АС-26-03, 15.04.2016 № 19-25А/AC-26-04 та від 12.04.2017 р. № 19-25А/ АС--23-04 експлуатація всіх інших причальних понтонів (тобто усієї правої сторони П-70, П-72, П-74, П-76, П-78 та трьох причальних понтонів (П-75, П-77, П-23) лівої сторони, а також усіх пальчикових та гребінцевих понтонів заборонена.

Скаржник вказує, що зазначені у приписі №19-25А/АС-26-04 від 15.04.2016р. понтони не відносяться до предмету Договору від 01.09.2005 р. у даній справі - припис № 19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р. та припис № 19-25А/АС-26-04 від 15.04.2016р. між собою пов`язані, адже у останньому є посилання на попередній; з 25.05.2016р. були відсутні жодні причини/перепони у користуванні орендованим за Договором від 01.09.2005р. рухомим майном.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що приписом №19-25А/АС-26-04 від 15.04.2016р. припинено експлуатацію усього яхтового комплексу до приведення до відповідності чинному законодавству документації понтонів та вимагалося негайно забезпечити закриття доступу фізичних осіб на плавзасоби яхтового комплексу.

Отже з 15.04.2016р. був закритий доступ до плавзасобів яхтового комплексу, та обставина, що у приписі №19-25А/АС-26-03 від 05.04.2016р. не зазначені понтони, які були передані відповідачу в оренду, не спростовують обставину неможливості використання відповідачем об`єктів оренди за Договором від 01.09.2005р.

Невідображення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні обставини подання позивачем 17.06.2020р. письмових пояснень та ненаведення змісту цих пояснень підставою для скасування або зміни рішення слугувати не спроможне, оскільки до цих пояснень позивачем не надано доказів, які б підтверджували заборону відповідачу використовувати орендоване майно.

Згідно із ч.ч.4,7 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020р. у справі № 907/29/19).

Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018р. у справі № 917/1345/17).

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на преюдиційні обставини, які були встановлені в межах розгляду справ №916/2536/16, №916/3089/16, №916/342/17, колегією суддів відхиляються, оскільки вони зводяться до зазначення позивачем правової оцінки, наданої судами факту користування відповідачем рухомим майном за Договором від 01.09.2005р.; в силу приписів ч.5 ст.75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010р. у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги ДП «АМПУ» в особі Одеської філії ДП «АМПУ» не спростовують правильність висновку місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позову виходячи із застосування до спірних правовідносин положень ч.6 ст.762 ЦК України.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.276 ГПК України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення від 12.01.2021р.), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2021р. у справі №916/2643/17 залишити без змін.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2021 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя С.В. Таран