СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" квітня 2021 р. Справа №922/3899/20

Суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача за первісним позовом Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, смт. Кочеток, Харківська область, (вх.№1206Х/1-40) на рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року у справі №922/3899/20

за позовом Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр», м.Харків,

до Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, смт. Кочеток, Харківська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кочетоцька селищна рада Чугуївського району Харківської області, смт. Кочеток, Харківська область,

про стягнення 633737,63 грн.,-

та за зустрічним позовом Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, смт. Кочеток, Харківська область,

до Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр», м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кочетоцька селищна рада Чугуївського району Харківської області, смт. Кочеток, Харківська область,

про визнання право чинів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Комунальне підприємство «Обласний інформаційно-технічний центр» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 633737,63 грн., з яких: 610407,15 грн. основного боргу, 13769,56 грн. 3% річних, 9560,92 грн. інфляційних витрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування витрат позивача, зроблених ним у зв`язку із поліпшенням майна, згідно з умовами додаткової угоди №7 від 01.12.2019 року до договору №10.09.17 від 10.09.2017 року про закріплення майна на праві господарського відання, що перебуває у комунальній власності територіальної громади смт. Кочеток Чугуївського району Харківської області, а також договору про реструктуризацію заборгованості №01/12 від 01.12.2019 року.

У свою чергу, Кочетоцьке виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулося до Господарського суду Харківської області з зустрічною позовною заявою, в якій просило суд визнати недійсним договір про реструктуризацію заборгованості №01/12 від 01.12.2019 року, додаткову угоду №7 від 01.12.2019 року до договору №10.09.17 від 10.09.2017 року про закріплення майна на праві господарського відання, що перебуває у комунальній власності територіальної громади смт. Кочеток Чугуївського району Харківської області та акт приймання-передачі від 11.12.2019 року згідно договору №10.09.17 від 10.09.2017 року про приймання Кочетоцьким виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства витрат на суму 630407,15грн.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що при складанні вище вказаних угод були порушені частина 1 і 3 ст. 203, ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України, тому такі угоди не відповідають терміну «господарське зобов`язання», волевиявлення відповідача при підписанні вище вказаних угод не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а такі угоди не відповідають вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року у справі №922/3899/20 (суддя Калантай М.В., повний текст складено 29.03.2021 року) первісний позов задоволено.

Стягнуто з Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на користь Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» 610407,15 грн. основного боргу, 13769,56 грн. 3% річних, 9560,92грн. інфляційних витрат, а також 9506,06 грн. судового збору та 12000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Відповідач за первісним позовом з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги. Крім того апелянт просить суд стягнути на свою користь судові витрати.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Крім того, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу становив 2102,00 грн.

Враховуючи характер вимог, а також вимоги діючого законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі за первісну позовну заяву майнового характеру (про стягнення 633737,63 грн.) та за зустрічну позовну заяву, яка містить три вимоги немайнового характеру, становить 23718,10 грн.

Матеріали апеляційної скарги свідчать, що за подання апеляційної скарги у справі №922/3899/20 сплачено судовий збір у розмірі 14259,10 грн., що свідчить про недоплату апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі.

Тобто, апелянт, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, надав квитанцію про сплату судового збору не у відповідному розмірі. Вказане свідчить, що апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

У відповідності до ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Законодавцем чітко визначено, що саме опис вкладення до цінного листа є належним доказом у підтвердження факту виконання апелянтом вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 07.12.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кочетоцьку селищну раду Чугуївського району Харківської області.

Проте, в матеріалах апеляційної скарги відсутні докази на підтвердження дотримання заявником приписів п.3 ч.3 ст. 258 та ст. 259 Господарського процесуального кодексу України, адже заявником не надано підтверджень направлення апеляційної скарги з додатками всім учасникам судового процесу у справі з описом вкладення, а саме третій особі у справі Кочетоцькій селищній раді Чугуївського району Харківської області.

Частиною 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог статті 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції роз`яснює скаржнику, що згідно з п. 4 ст. 174, п. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, у разі не усунення у визначений судом строк недоліків, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулась зі скаргою.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року у справі №922/3899/20 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись чч. 1, 2 ст. 174, ст. 234, п.2, п.3 ч. 3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач,-

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу Кочетоцького виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Господарського суду Харківської області від 18.03.2021 року у справі №922/3899/20 залишити без руху.

2. Кочетоцькому виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Повідомити апелянта, що заява і докази у підтвердження факту усунення недоліків повинні надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

4. Роз`яснити заявнику, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.С. Хачатрян