РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2021Справа № 910/2069/21
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецстройтранс", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер будівництво", м. Київ

про стягнення 262 746,32 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецстройтранс" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Віннер будівництво" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 250 000,00 грн та суми 3% річних в розмірі 12 746,32 грн, посилаючись невиконання відповідачем умов Договору про надання послуг №2208/19-01 від 22.08.2019 року в частині оплати наданих позивачем послуг.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються що малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.02.2021 відкрито провадження у справі №910/2069/21, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03115, м. Київ, вул. Хмельницька, будинок 20/21, літера А, направлялась ухвала суду від 15.02.2021 року.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №211 отримав ухвалу суду від 15.02.2021 про відкриття провадження у справі 23.02.2021.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, з урахуванням викладених норм та дати отримання ухвали суду відповідачем, строк для подачі останнім відзиву на позовну заяву встановлено судом до 10.03.2021 року (включно).

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач, у встановлений судом строк, не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено Договір про надання послуг №2208/19-01 (надалі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, викладених у цьому Договорі за завданням (замовленням) замовника надавати послуги з надання будівельної техніки (перелік та вартість у Додатку 1), надалі за текстом - послуги.

Відповідно до п. 2.1. Договору, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 02.09.2019 року, загальна вартість послуг, що будуть надані протягом строку дії Договору, розраховується сумарно на підставі підписаних сторонами актів наданих послуг. Загальна вартість не може перевищувати 3 000 000 грн з врахуванням ПДВ (гранична вартість Договору).

Згідно з п. 2.2. Договору оплата загальної вартості послуг за цим Договором здійснюється замовником частинами на підставі виставленого виконавцем рахунку протягом 7 банківських днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг за фактично надані послуги шляхом перерахування суми коштів на поточний рахунок виконавця, визначений в розділі «реквізити сторін» цього Договору.

Передача виконавцем замовнику результатів фактично наданих послуг за цим Договором здійснюється після надання повного обсягу послуг за актом наданих послуг. (п. 4.1. Договору).

Якщо протягом 5 робочих днів з моменту отримання замовником відповідного акту наданих послуг останній не буде підписаний, або замовник не надасть виконавцю мотивованих зауважень до результатів фактично наданих послуг, останні вважаються прийнятими і підлягають оплати в порядку та за ціною, встановленою цим Договором. (п. 4.4. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє до 31 грудня 2019 року. (п. 9.1. Договору).

Додатками №№ 1, 2, 3 сторони погодили транспорт, його вартість транспортування та вартість 1 маш. год.

Так, на виконання умов Договору, позивачем було надано відповідачу послуги згідно підписаних сторонами Актів надання послуг на загальну суму 2 102 390,00 грн, а саме:

- акт №329 від 31.08.2019 на суму 151 250,00 грн;

- акт №353 від 06.09.2019 на суму 14 400,00 грн;

- акт №359 від 07.09.2019 на суму 18 000,00 грн;

- акт №377 від 09.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №358 від 10.09.2019 на суму 115 000,00 грн;

- акт №362 від 11.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №369 від 12.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №378 від 16.09.2019 на суму 60 000,00 грн;

- акт №426 від 16.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №386 від 16.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №475 від 17.09.2019 на суму 39 600,00 грн;

- акт №476 від 18.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №477 від 19.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №478 від 20.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №405 від 23.09.2019 на суму 53 750,00 грн;

- акт №404 від 23.09.2019 на суму 33 750,00 грн;

- акт №479 від 23.09.2019 на суму 54 000,00 грн;

- акт №480 від 24.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №481 від 25.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №482 від 26.09.2019 на суму 21 600,00 грн;

- акт №483 від 27.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №441 від 30.09.2019 на суму 70 000,00 грн;

- акт №485 від 30.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №442 від 30.09.2019 на суму 19 800,00 грн;

- акт №484 від 30.09.2019 на суму 32 400,00 грн;

- акт №491 від 07.10.2019 на суму 100 800,00 грн;

- акт №522 від 22.10.2019 на суму 25 200,00 грн;

- акт №531 від 31.10.2019 на суму 380 000,00 грн;

- акт №552/1 від 26.11.2019 на суму 100 800,00 грн;

- акт №552/2 від 26.11.2019 на суму 117 000,00 грн;

- акт №552/3 від 26.11.2019 на суму 59 280,00 грн;

- акт №553 від 12.11.2019 на суму 5 500,00 грн;

- акт №555 від 26.11.2019 на суму 327 500,00 грн;

- акт №603 від 09.12.2019 на суму 12 600,00 грн;

- акт №618 від 16.12.2019 на суму 23 400,00 грн;

- акт №630 від 16.12.2019 на суму 7 200,00 грн;

- акт №8 від 18.01.2020 на суму 12 960,00 грн.

Відповідачем на виконання умов Договору було перераховано позивачу 1 852 390,00 грн, згідно наступних платіжних доручень:

- №708 від 23.08.2019 року на суму 90 000,00 грн;

- №749 від 27.08.2019 року на суму 50 000,00 грн;

- №829 від 30.08.2019 року на суму 70 000,00 грн;

- №971 від 06.09.2019 року на суму 70 000,00 грн;

- №1102 від 13.09.2019 року на суму 19 800,00 грн;

- №1104 від 13.09.2019 року на суму 80 000,00 грн;

- №1279 від 26.09.2019 року на суму 90 000,00 грн;

- №1337 від 30.09.2019 року на суму 14 400,00 грн;

- №1338 від 30.09.2019 року на суму 18 000,00 грн;

- №1336 від 30.09.2019 року на суму 19 800,00 грн;

- №1341 від 30.09.2019 року на суму 19 800,00 грн;

- №1342 від 30.09.2019 року на суму 19 800,00 грн;

- №1339 від 30.09.2019 року на суму 21 600,00 грн;

- №1340 від 30.09.2019 року на суму 21 600,00 грн;

- №1418 від 03.10.2019 року на суму 100 000,00 грн;

- №1705 від 23.10.2019 року на суму 250 000,00 грн;

- №1724 від 24.10.2019 року на суму 392 400,00 грн;

- №2048 від 08.11.2020 року на суму 100 800,00 грн;

- №2084 від 13.11.2019 року на суму 200 000,00 грн;

- №4097 від 07.05.2020 року на суму 54 390,00 грн;

- №5703 від 30.09.2020 року на суму 100 000,00 грн;

- №5739 від 02.10.2020 року на суму 50 000,00 грн.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору не здійснив повну оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 250 000,00 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 12 746,32 грн 3% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов`язань та обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено Судом, на підставі Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму в розмірі 2 102 390,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справі актами, зазначеними вище.

Відповідачем, в свою чергу, було оплачено послуги лише на суму в розмірі 1 852 390,00 грн.

Доказів на підтвердження сплати суми заборгованості в розмірі 250 000,00 грн до матеріалів справи не надано, як і заперечень щодо якості наданих позивачем послуг.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалось вище, в п. 2.2. Договору сторони передбачили, що оплата загальної вартості послуг за цим Договором здійснюється замовником частинами на підставі виставленого виконавцем рахунку протягом 7 банківських днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг за фактично надані послуги шляхом перерахування суми коштів на поточний рахунок виконавця, визначений в розділі «реквізити сторін» цього Договору.

Отже, згідно встановлених строків, відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов`язання з оплати вартості наданих позивачем послуг за Договором на загальну суму в розмірі 250 000,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості відповідача у сумі 250 000,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були належним чином спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстройтранс» в частині стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Будівництво» суми основного боргу у розмірі 250 000,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 3% річних у сумі 12 746,32 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми 3% річних, на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що він здійснений вірно, а тому, обґрунтованою до стягнення з відповідача є сума 3% в розмірі 12 746,32 грн, а позовні вимоги у цій частині, відповідно, підлягають задоволенню повністю.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовано, водночас позивачем не доведено суду наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за неналежне виконання умов Договору у вигляді санкцій понад суми, визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу в розмірі 250 000,00 грн та сума 3% річних в розмірі 12 746,32 грн.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 941,20 грн, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Будівництво» (ідентифікаційний номер 24922498, адреса: 03115, м. Київ, вул. Хмельницька, буд. 20/21, літера А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецстройтранс» (ідентифікаційний код 41423550, адреса: 69120, м. Запоріжжя, вул. Богдана Завади, буд. 22, кв. 72) суму коштів в розмірі 250 000,00 грн (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), суму 3% річних в розмірі 12 746,32 грн (дванадцять тисяч сімсот сорок шість гривень 32 копійки) та суму судового збору в розмірі 3 941,20 грн (три тисячі дев`ятсот сорок одна гривня 20 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов