ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2021 р. Справа № 924/40/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 206

за позовом комунального підприємства Нетішинської міської ради "Торговий центр", м. Нетішин Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни, м. Нетішин Хмельницької області

про стягнення 27005,55 грн орендної плати, 5401,11 грн штрафу, 593,17 грн 3% річних, 3274,49 грн пені, 818,11 грн інфляційних втрат, 3860,10 грн витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати), 3170,68 грн наданих комунальних послуг, 859,75 грн пені за несвоєчасну сплату витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та комунальних послуг,

представники сторін: не з`явилися.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 25.01.2021р. відкрито провадження у справі № 924/40/21 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі, надано строк для подання відзиву та відповіді на відзив.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.04.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Комунальне підприємство Нетішинської міської ради "Торговий центр" звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни про стягнення 27005,55 грн орендної плати, 5401,11 грн штрафу, 593,17 грн 3% річних, 3274,49 грн пені, 818,11 грн інфляційних втрат, 3860,10 грн витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати), 3170,68 грн наданих комунальних послуг, 859,75 грн пені за несвоєчасну сплату витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та комунальних послуг на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., додаткових угод до договору № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 132 від 04.08.2015р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем порушено умови договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., додаткових угод до вказаного договору, а також договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 132 від 04.08.2015р. щодо своєчасного внесення орендної плати та комунальних платежів за період з липня 2019 року по грудень 2020 року.

У додаткових поясненнях від 05.04.2021р. представник позивача зазначив, зокрема, що позивачем був складений та переданий на підписання акт приймання-передачі майна в двох примірниках для кожної із сторін. Проте, станом на день подачі позову у позивача відсутній такий акт через його втрату. Про використання відповідачем об`єкту оренди за цільовим призначенням свідчить факт оплати орендної плати та експлуатаційних витрат до липня 2019 року та укладання сторонами додаткових угод. Крім того, із умов договору оренди та договору про відшкодування витрат не вбачається наявності обов`язку позивача виставляти для відповідача рахунки на оплату орендної плати та відшкодування експлуатаційних витрат. Однак, позивач формував такі рахунки, які відповідач особисто забирав до липня 2019 року. Стосовно нарахування орендної плати та експлуатаційних витрат за березень 2020 року позивач вказує, що за період з 18.03.2020р. по 11.05.2020р. відповідачу не нараховувалась орендна плата.

Позивач в судове засідання не з`явився, в заяві від 19.04.2021 р. просив проводити засідання в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали суду від 25.01.2021р., від 17.02.2021р. надіслані на юридичну адресу відповідача, однак повернуті до суду із відміткою "адресат відсутній".

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача (позивача) та за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

04.08.2015р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно будівлі КП НМР "Торговий центр", зазначеного на плані під № 222, основна площа - 27,22 кв.м, площа загального користування - 5,98 кв.м (майно) загальною площею 33,2 кв.м, розміщене за адресою: м. Нетішин, проспект Незалежності, 22, на другому поверсі(ах) двохповерхової будівлі, що перебуває на балансі КП НМР "Торговий центр" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 04 серпня 2015р. і становить за незалежною оцінкою 90099,59 грн - основна площа, згідно з висновком про вартість на 30 квітня становить за незалежною оцінкою 5085,51 грн - площа загального користування (без ПДВ).

Відповідно до п. 1.2. договору майно передається в оренду з метою торгівлі вживаними товарами.

Згідно п. 1.3. договору стан майна на момент укладення договору (потребує / не потребує поточного або капітального чи поточного і капітального ремонту) визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Як передбачено п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передавання майна.

У відповідності до п. 2.2. договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада міста Нетішина, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що обов`язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця.

Сторонами у п. 3.1. договору передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади м. Нетішина та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 26 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30.03.2012 року № 26/491 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2015 р. 1191,43 грн.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно п. 3.6. договору орендна плата перераховується балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

Як передбачено п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується балансоутримувачу відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У відповідності до п. 3.8. договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Пунктом 3.11. договору передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, для балансоутримувача.

Сторонами у п. 5.4. договору передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується "Призначення платежу" за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 04 серпня 2015 р. до 04 липня 2018 р. включно (п. 10.1. договору).

Відповідно до п. 10.4. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди.

Згідно додатку № 1 від 04.08.2015р. до договору оренди № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (розрахунок плати за оренду) місячна орендна плата Козак М.В. становить 1191,43 грн, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України підлягає коригуванню під час внесення чергового платежу орендодавцю відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України щомісячно.

01.10.2016р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., відповідно п. 1.1. якої сторони внесли такі зміни: у пункті 3.1. слова, цифри та знаки "двадцять шостої сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30 березня 2012 року № 26/491" замінити на слова, цифри та знаки "шістдесят восьмої сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27 січня 2015 року № 68/1625", цифри та знак "1191,43" замінити на цифри та знак "1170,54".

Згідно додатку № 1 від 01.10.2016р. до договору оренди № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (розрахунок плати за оренду) місячна орендна плата Козак М.В. становить 1170,54 грн, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України підлягає коригуванню під час внесення чергового платежу орендодавцю відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України щомісячно.

01.03.2017р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., відповідно п. 1.1. якої сторони внесли такі зміни: у пункті 3.1 цифри та знак "1170,54" замінити на цифри та знак "1126,70".

Згідно додатку № 1 від 01.03.2017р. до договору оренди № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (розрахунок плати за оренду) місячна орендна плата Козак М.В. становить 1126,70 грн, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України підлягає коригуванню під час внесення чергового платежу орендодавцю відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України щомісячно.

Відповідно до акта приймання-передавання від 01.03.2017р. фізичною особою-підприємцем Козак М.В. передано, а комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" прийнято частину приміщення в будівлі "Торгового центру" площею 1,24 м.кв.

01.01.2018р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено додаткову угоду № 3 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., відповідно п. 1.1. якої сторони виклали пункт 1.1. договору в новій редакції, а саме: "орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне окреме індивідуально визначене майно будівлі "Торговий центр", яке зазначене на плані під № 222 (основна площа) - 20,93 кв.м, (частина площі загального користування) - 4,6 кв.м (майно), загальною площею 25,53 кв.м, розміщене за адресою: м. Нетішин, проспект Незалежності, 22, на другому поверсі(ах) двохповерхової будівлі, що перебуває на балансі КП НМР "Торговий центр" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість / актом оцінки 04 серпня 2015р. і становить за незалежною / залишковою вартістю 86723,31 грн, 3911,93 грн (частина площ загального користування 4,6 кв.м)".

Згідно п. 1.2. додаткової угоди № 3 у пункті 3.1. цифри та знак "1276,70" замінити на цифри та знак "1014,51".

Згідно додатку № 1 від 01.01.2018р. до договору оренди № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (розрахунок плати за оренду) місячна орендна плата Козак М.В. становить 1014,51 грн, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України підлягає коригуванню під час внесення чергового платежу орендодавцю відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України щомісячно.

01.03.2019р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено додаткову угоду № 4 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., відповідно п. 1.2. якої сторони внесли такі зміни: пункт 3.1. викласти в новій редакції, а саме: "3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади м. Нетішина та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 68 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.215 року № 68/1625 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019р. 1359,16 грн.".

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 4 від 01.03.2019р. сторонами продовжено термін дії договору на термін 2 роки 11 місяців, а саме від 04.07.2018 до 03.06.2021р. включно.

Згідно додатку № 1 від 01.03.2019р. до договору оренди № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (розрахунок плати за оренду) місячна орендна плата Козак М.В. становить 1359,16 грн, яка згідно з постановою Кабінету Міністрів України підлягає коригуванню під час внесення чергового платежу орендодавцю відповідно до індексу інфляції, який визначається Міністерством статистики України щомісячно.

01.04.2020р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Козак Мартою Володимирівною (орендар) укладено додаткову угоду № 5 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди про звільнення від сплати орендної плати на період впровадження карантину на території Нетішинської міської ОТГ.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 5 від 01.04.2020р. ця угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами та скріплення її печатками сторін та діє з 18 березня 2020 року до завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19)".

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 142/2020 від 17.03.2020р. "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих на території Нетішинської міської об`єднаної територіальної громади" вирішено, зокрема, припинити від 18 березня до 03 квітня 2020 року включно роботу: з продажу промислової та сільськогосподарської групи товарів на прилеглій території КП НМР "Торговий центр" (просп. Незалежності, 22), міського ринку (вул. Ринкова) (п. 1.1.); розважальних, торгових та торгово-розважальних центрів та магазинів, відділів промислових товарів у КП НМР "Торговий центр" (п. 1.2.).

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 149/2020 від 27.03.2020р. "Про внесення змін до деяких рішень виконавчого комітету Нетішинської міської ради" пункт 1. викладено у новій редакції: "1. Припинити до 24 квітня 2020 року включно роботу: 1.1. на прилеглій території КП НМР "Торговий центр" (просп. Незалежності, 22) та міського ринку (вул. Ринкова); 1.2. відділів промислових товарів у КП НМР "Торговий центр", розважальних, торгових та торгово-розважальних центрів і промислових магазинів".

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області № 185/2020 від 24.04.2020р. "Про внесення змін до деяких рішень виконавчого комітету Нетішинської міської ради" внесено до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 12.03.2020р. № 113/2020 такі зміни: 1.1. у пункті 1 слова і цифри "до 24 квітня 2020 року" замінити словами і цифрами "до 11 травня 2020 року".

04.08.2015р. між комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" (балансоутримувач) та фізичною особою-підприємцем Козак М.В. (орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 132, відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач будівлі "Торговий центр" забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: просп. Незалежності, 22, м. Нетішин, Хмельницька область (будівля), загальною площею 7094,3 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Орендар користується приміщеннями, загальною площею 33,2 кв.м, розміщені на другому поверсі будівлі, експертною вартістю за станом на 04.08.2015р. становить 90099,59 грн - основна площа, згідно з висновком про вартість на 30 квітня 2015 року вартість площі загального користування становить - 5085,51 грн (приміщення) відповідно до плану розміщення приміщень, що додається до договору.

Орендоване приміщення використовується для розміщення громадської приймальні.

Як передбачено п. 2.1.1. договору розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі (експлуатаційні витрати) залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншим суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком експлуатаційних витрат.

Пунктами 2.1.2., 2.1.3. договору передбачено, що балансоутримувач будівлі зобов`язується забезпечити надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами; інформування орендаря про зміни витрат на утримання будівлі і тарифу на послуги.

Відповідно до п. 2.2.3. договору орендар зобов`язується не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно відповідної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

Згідно п. 5.1. договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 04 серпня 2015р. до 04 липня 2018р. включно.

У відповідності до п. 5.4. договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Пунктами 7.1., 7.2. договору передбачено, що додатки до цього договору є його невід`ємною і складовою частиною. До цього договору додаються: план розміщення приміщення; розрахунок експлуатаційних витрат.

Відповідно до додатку № 2 до договору № 132 від 04.08.2015р. позивачем складено розрахунок експлуатаційних витрат в комунальному підприємстві Нетішинської міської ради "Торговий центр" стосовно орендаря Козак М.В., яка орендує індивідуально визначене нерухоме майно площею 33,2 кв.м. Так, експлуатаційні витрати включають в себе: матеріальні затрати (спецодяг, віники, відра, фарба, ремонт труб водопостачання, лампи, електричні лампочки, порошок хлорка, щітки); заробітна плата (прибиральниці, сантехнік, електрик, двірник, сторожи); відрахування з заробітної плати; вивіз сміття; податки. Місячна плата за 1 кв.м становить - 7,00 грн. Експлуатаційні витрати з утримання приміщень сплачуються орендарем окремо від орендної плати пропорційно до займаної площі щомісячно. Таким чином, місячна плата за експлуатаційні витрати складає: 33,2 кв.м * 7,00 грн. = 232,4 грн.

Згідно акта звіряння взаємних розрахунків за період січень 2018р. - червень 2019р., підписаного позивачем, кінцеве сальдо за договором № 132 від 04.08.2015р. становить 10797,63 грн.

Комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Торговий центр" виставлялися фізичній особі-підприємцю Козак Марті Володимирівні рахунки на оплату (що включали в себе орендну плату, експлуатаційні витрати, комунальні послуги), а саме: № 1682 від 01.07.2019р. на суму 2311,35 грн, № 1931 від 01.08.2019р. на суму 2035,66 грн, № 2183 від 01.09.2019р. на суму 2082,44 грн, № 2506 від 01.10.2019р. на суму 2133,54 грн, № 2800 від 01.11.2019р. на суму 2224,11 грн, № 3093 від 01.12.2019р. на суму 2349,11 грн, № 206 від 01.01.2020р. на суму 2425,79 грн, № 509 від 01.02.2020р. на суму 2434,65 грн, № 798 від 01.03.2020р. на суму 2469,52 грн, № 936 від 01.04.2020р. на суму 446,35 грн, № 1069 від 01.05.2020р. на суму 771,07 грн, № 1481 від 01.06.2020р. на суму 2083,14 грн, № 1769 від 01.07.2020р. на суму 2071,57 грн, № 2054 від 01.08.2020р. на суму 2273,78 грн, № 2347 від 01.09.2020р. на суму 2291,04 грн, № 2642 від 01.10.2020р. на суму 2314,21 грн, № 2926 від 01.11.2020р. на суму 2358,57 грн, № 3212 від 01.12.2020р. на суму 2489,41 грн.

Вищевказані рахунки на оплату за період з липня 2019р. по грудень 2020р. надіслано позивачем на адресу фізичної особи-підприємця Козак М.В., що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком від 02.04.2021р. та поштовою накладною від 02.04.2021р.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.02.2021р. фізична особа-підприємець Козак Марта Володимирівна зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних відносин позивач звернувся з позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. (із подальшими змінами, внесеними додатковими угодами), на підставі якого відповідачу передано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 33,2 кв.м, розміщене за адресою: м. Нетішин, проспект Незалежності, 22, на другому поверсі двохповерхової будівлі, що перебуває на балансі КП НМР "Торговий центр".

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Згідно статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції від 10 квітня 1992 року № 2269-XII) цей Закон регулює майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції від 10 квітня 1992 року № 2269-XII) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції від 10 квітня 1992 року № 2269-XII) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У п.п. 3.1.. 3.3. договору сторонами передбачено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади м. Нетішина та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 26 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 30.03.2012 року № 26/491 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку червень 2015 р. 1191,43 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.6. договору орендна плата перераховується балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

В подальшому, сторонами погоджено згідно укладеної додаткової угоди № 4 від 01.03.2019р. до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади м. Нетішина та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням 68 сесії Нетішинської міської ради VI скликання від 27.01.215 року № 68/1625 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019р. 1359,16 грн.

Як слідує із розрахунку заборгованості з орендної плати, заборгованість відповідача перед позивачем за період з липня 2019р. по грудень 2020р. складає 27005,55 грн (998,98 грн - заборгованість з орендної плати за липень 2019р.; 1690,25 грн - за серпень 2019р.; 1680,12 грн - за вересень 2019р.; 1675,19 грн - за жовтень 2019р.; 1686,88 грн - за листопад 2019р.; 1698,80 грн - за грудень 2019р.; 1700,63 грн - за січень 2020р.; 1697,26 грн - за лютий 2020р.; 1700,63 грн - за березень 2020р.; 387,08 грн - за травень 2020р.; 1722,70 грн - за червень 2020р.; 1727,89 грн - за липень 2020р.; 1731,26 грн - за серпень 2020р.; 1720,87 грн - за вересень 2020р.; 1717,50 грн - за жовтень 2020р.; 1726,07 грн - за листопад 2020р.; 1743,44 грн - за грудень 2020р.).

Однак, судом зауважується, що суми заборгованості з орендної плати зазначені у розрахунку позивача не співпадають із сумами, що вказані у рахунках на оплату.

Судом проведено перерахунок суми заборгованості з орендної плати із врахуванням ПДВ, п. 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995р., п.п. 3.3., 3.6. договору та укладеної сторонами додаткової угоди № 5 від 01.04.2020р., відповідно до п. 1 якої сторони дійшли згоди про звільнення від сплати орендної плати на період впровадження карантину на території Нетішинської міської ОТГ.

Так, за березень 2019р. орендна плата складає: 1359,16 грн + ПДВ 271,83 грн = 1630,99 грн;

за квітень 2019р.: 1630,99 грн (орендна плата за березень 2019р.) * індекс інфляції за квітень 2019р. = 1647,30 грн;

за травень 2019р.: 1647,30 грн (орендна плата за квітень 2019р.) * індекс інфляції за травень 2019р. = 1658,83 грн;

за червень 2019р.: 1658,83 грн (орендна плата за травень 2019р.) * індекс інфляції за червень 2019р. = 1650,54 грн;

за липень 2019р.: 1650,54 грн (орендна плата за червень 2019р.) * індекс інфляції за липень 2019р. = 1640,64 грн. Однак, враховуючи, що відповідач припинив сплату орендної плати у липні 2019 року, зважаючи, що згідно умов договору орендна плата перераховується балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця, заборгованість за липень 2019р. становитиме 846,78 грн (1640,64 грн * 16 днів / 31 день).

за серпень 2019р.: 1640,64 грн (орендна плата за липень 2019р.) * індекс інфляції за серпень 2019р. = 1635,72 грн;

за вересень 2019р.: 1635,72 грн (орендна плата за серпень 2019р.) * індекс інфляції за вересень 2019р. = 1647,17 грн;

за жовтень 2019р.: 1647,17 грн (орендна плата за вересень 2019р.) * індекс інфляції за жовтень 2019р. = 1658,70 грн;

за листопад 2019р: 1658,70 грн (орендна плата за жовтень 2019р.) * індекс інфляції за листопад 2019р. = 1660,36 грн;

за грудень 2019р.: 1660,36 грн (орендна плата за листопад 2019р.) * індекс інфляції за грудень 2019р. = 1657,04 грн;

за січень 2020р.: 1657,04 грн (орендна плата за грудень 2019р.) * індекс інфляції за січень 2020р. = 1660,35 грн;

за лютий 2020р.: 1660,35 грн (орендна плата за січень 2020р.) * індекс інфляції за лютий 2020р. = 1655,37 грн;

за березень 2020р.: 1655,37 грн (орендна плата за лютий 2020р.) * індекс інфляції за березень 2020р. = 1668,61 грн. При цьому, орендна плата за березень 2020р. із врахуванням введеного карантину становитиме 915,04 грн (1668,61 грн * 17 днів / 31 день).

за квітень 2020р.: 1668,61 грн (орендна плата за березень 2020р.) * індекс інфляції за квітень 2020р. = 1681,96 грн. Однак, дана сума орендної плати не враховується у зв`язку з введеним карантином.

за травень 2020р.: 1681,96 грн (орендна плата за квітень 2020р.) * індекс інфляції за травень 2020р. = 1687,01 грн. При цьому, орендна плата за травень 2020р. із врахуванням введеного карантину становитиме 1088,39 грн (1687,01 грн * 20 днів / 31 день). Однак, судом береться до уваги саме сума нарахована позивачем за травень 2020р. згідно розрахунку - 387,08 грн.

за червень 2020р.: 1687,01 грн (орендна плата за травень 2020р.) * індекс інфляції за червень 2020р. = 1690,38 грн;

за липень 2020р.: 1690,38 грн (орендна плата за червень 2020р.) * індекс інфляції за липень 2020р. = 1680,24 грн;

за серпень 2020р.: 1680,24 грн (орендна плата за липень 2020р.) * індекс інфляції за серпень 2020р. = 1676,88 грн;

за вересень 2020р.: 1676,88 грн (орендна плата за серпень 2020р.) * індекс інфляції за вересень 2020р. = 1685,26 грн;

за жовтень 2020р.: 1685,26 грн (орендна плата за вересень 2020р.) * індекс інфляції за жовтень 2020р. = 1702,11 грн;

за листопад 2020р.: 1702,11 грн (орендна плата за жовтень 2020р.) * індекс інфляції за листопад 2020р. = 1724,24 грн;

за грудень 2020р: 1724,24 грн (орендна плата за листопад 2020р.) * індекс інфляції за грудень 2020р. = 1739,76 грн.

Таким чином, за розрахунком суду сума заборгованості з орендної плати за період липень 2019 року - грудень 2020 року становить 25622,48 грн.

Доказів оплати суми орендної плати в розмірі 25622,48 грн матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано, з огляду на що суд приходить до висновку про підставність стягнення з фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни 25622,48 грн заборгованості по орендній платі згідно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Нетішина № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. за період з липня 2019р. по грудень 2020р. У задоволенні 1383,07 грн орендної плати суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Окрім того, по кожному зобов`язанню з орендної плати позивачем нараховано 593,17 грн 3% річних, 3274,49 грн пені, 818,11 грн інфляційних втрат за період з 16.07.2019р. по 29.12.2020р. та 5401,11 грн штрафу.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується балансоутримувачу відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Проте, як встановлено судом, умови договору № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р. та додаткові угоди до нього не передбачають погодження сторонами умови, що нарахування та стягнення штрафних санкцій (пені) за цим договором відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання стороною зобов`язання.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" із врахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого правомірною до стягнення буде пеня у розмірі 1743,79 грн (на суму боргу в розмірі 846,78 грн за період з 16.07.2019р. по 16.01.2020р. пеня становитиме 135,74 грн; на борг 1635,72 грн за період з 16.08.2019р. по 16.02.2020р. = 248,44 грн; на борг 1647,17 грн за період з 16.09.2019р. по 16.03.2020р. = 231,42 грн; на борг 1658,70 грн за період з 16.10.2019р. по 17.03.2020р. = 188,95 грн; на борг 1660,36 грн за період з 16.11.2019р. по 17.03.2020р. = 144,61 грн, з 12.05.2020р. по 16.05.2020р. = 3,63 грн; на борг 1657,04 грн за період з 16.12.2019р. по 17.03.2020р. = 102,65 грн, з 12.05.2020р. по 16.06.2020р. = 25,17 грн; на борг 1660,35 грн за період з 16.01.2020р. по 17.03.2020р. = 64,83 грн, з 12.05.2020р. по 16.07.2020р. = 41,55 грн; на борг 1655,37 грн за період з 16.02.2020р. по 17.03.2020р. = 30,39 грн, з 12.05.2020р. по 16.08.2020р. = 58,25 грн; на борг 915,04 грн за період з 16.03.2020р. по 17.03.2020р. = 1,00 грн; з 12.05.2020р. по 16.09.2020р. = 41,50 грн; на борг 387,08 грн за період з 16.05.2020р. по 16.11.2020р. = 24,62 грн; на борг 1690,38 грн за період з 16.06.2020р. по 16.12.2020р. = 101,98 грн; на борг 1680,24 грн за період з 16.07.2020р. по 29.12.2020р. = 92,00 грн; на борг 1676,88 грн за період з 16.08.2020р. по 29.12.2020р. = 74,77 грн; на борг 1685,26 грн за період 16.09.2020р. по 29.12.2020р. = 58,02 грн; на борг 1702,11 грн за період з 16.10.2020р. по 29.12.2020р. = 41,44 грн; на борг 1724,24 грн за період 16.11.2020р. по 29.12.2020р. = 24,87; на борг 1739,76 грн за період з 16.12.2020р. по 29.12.2020р. = 7,99 грн). У задоволенні 1530,70 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Також позивач просить стягнути з відповідача 5401,11 грн штрафу, посилаючись на п. 3.8. договору.

Так, відповідно до п. 3.8. договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Згідно п. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Тобто сторони передбачили у договорі можливість нарахування штрафу у розмірі 20% від суми заборгованості у випадку якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, що узгоджується із приписами ст.ст. 230, 231 ГК України.

За таких обставин з огляду на п. 3.8. договору та суму перерахованої судом заборгованості правомірною до стягнення є сума штрафу у розмірі 5124,50 грн (25622,48 грн * 20%). У задоволенні 276,61 грн штрафу суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Щодо нарахування одночасно штрафу та пені судом відзначається наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України передбачено що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Предметом даного спору є стягнення заборгованості та штрафних санкцій згідно укладеного між сторонами договору.

Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК та статті 549 ЦК унормовано, що видами штрафних санкцій є штраф та пеня.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК, частиною 6 статті 231 ГК та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням викладеного, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018р. у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018р. у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018р. у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018р. у справі № 922/1720/17, 09.07.2018р. у справі № 903/647/17. Суд по даній справі не вбачає підстав для відступу від вказаної правової позиції.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, виходячи із розрахунку позивача, сум заборгованості з орендної плати, періоду введеного карантину, здійснивши перерахунок 3% річних в системі "Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму 3% річних у розмірі 496,94 грн. У задоволенні 96,23 грн 3% річних суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.1997р. № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга" (п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов`язання" №14 від 17.12.2013 року).

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат в системі "Законодавство", вважає правомірною до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 818,11 грн (в межах суми допустимої до стягнення).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3860,10 грн витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та 3170,68 грн наданих комунальних послуг за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 132 від 04.08.2015р.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи слідує, що 04.08.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 132 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, згідно якого відповідач зобов`язався не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача (позивача) будівлі, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно відповідної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

У додатку № 1 до вказаного договору сторонами погоджено, що відповідач взяв на себе зобов`язання з відшкодування позивачу експлуатаційних витрат, які включають в себе: матеріальні затрати (спецодяг, віники, відра, фарба, ремонт труб водопостачання, лампи, електричні лампочки, порошок хлорка, щітки); заробітна плата (прибиральниці, сантехнік, електрик, двірник, сторожи); відрахування з заробітної плати; вивіз сміття; податки. Місячна плата за 1 кв.м становить - 7,00 грн. Експлуатаційні витрати з утримання приміщень сплачуються орендарем окремо від орендної плати пропорційно до займаної площі щомісячно. Таким чином, місячна плата за експлуатаційні витрати складає: 33,2 кв.м * 7,00 грн. = 232,4 грн.

В той же час, як встановлено судом, відповідно до додаткової угоди № 3 до договору № 04.08.15.-132 від 04.08.2015р., сторонами погоджено площу орендованого майна будівлі "Торговий центр", а саме: основна площа - 20,93 кв.м, частина площі загального користування - 4,6 кв.м, загальна площа 25,53 кв.м.

Отже, місячна плата за експлуатаційні витрати складає: 25,53 кв.м * 7,00 грн *20% ПДВ = 214,45 грн.

При цьому, відповідно до п. 2.1.1. договору розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі (експлуатаційні витрати) залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншим суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком експлуатаційних витрат.

Відповідно до п. 2.1.2. договору балансоутримувач будівлі зобов`язується забезпечити надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

Із поданого позивачем детального розрахунку витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та наданих комунальних послуг орендарю вбачається, що відповідачу нараховано 3860,10 грн експлуатаційних витрат.

Однак, судом, враховуючи звільнення відповідача від сплати орендної плати на період впровадження карантину на території Нетішинської міської ОТГ, проведено перерахунок експлуатаційних витрат, відповідно до якого підставною до стягнення є сума експлуатаційних витрат за період з липня 2019р. по грудень 2020р. у розмірі 3472,70 грн (за липень 2019р. - лютий 2020р. = 1715,60 грн (214,45 грн. * 8 місяців), за березень 2020р. = 117,60 грн (214,45 грн * 17 днів / 31 день); за травень 2020р. = 138,35 грн (214,45 грн * 20 днів / 31 день); за червень 2020р. - грудень 2020р. = 1501,15 грн (214,45 грн. * 7 місяців). У задоволенні 387,40 грн експлуатаційних витрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Стосовно стягнення наданих комунальних послуг судом відмічається, що, як слідує із детального розрахунку наданих комунальних послуг орендарю, позивачем до комунальних послуг включено гарячу воду, електричну енергію, холодну воду, розподіл електричної енергії, каналізація, плата за землю, відеоспостереження. Однак, щодо нарахованої плати за землю судом враховується правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.12.2018р. по справі № 910/21076/17, від 20.12.2019р. по справі № 910/16933/18, відповідно до якої відсутність відповідного договору (та відсутність в договорі оренди відповідної умови про відшкодування витрат на оплату земельного податку, їх розмір чи порядок визначення), в якому має бути визначено розмір, порядок та строки відшкодування, виключає настання у орендаря договірних зобов`язань з відшкодування витрат балансоутримувача на сплату земельного податку. Крім того, витрати на сплату земельного податку за своєю правовою природою не є витратами на утримання орендованого майна.

Таким чином, підлягають до сплати комунальні послуги (за виключенням нарахованих комунальних послуг на період впровадження карантину на території Нетішинської міської ОТГ та земельного податку) у розмірі 2479,09 грн. У задоволенні 691,59 грн комунальних послуг суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Окрім того, на суми експлуатаційних витрат та комунальних послуг позивачем нараховано пеню за період з 16.07.2019р. по 29.12.2020р. в розмірі 859,75 грн.

Судом встановлено, що відповідно до п. 2.2.3. договору № 132 від 04.08.2015р. орендар зобов`язується не пізніше 15 числа поточного місяця вносити плату на рахунок балансоутримувача (позивача) будівлі, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно відповідної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство" із врахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого правомірною до стягнення буде пеня у розмірі 415,33 грн (на суму боргу в розмірі 323,95 грн (109,50 грн комунальні послуги + 214,45 грн експлуатаційні витрати) за період з 16.07.2019р. по 16.01.2020р. пеня становитиме 51,93 грн; на борг 330,09 грн за період з 16.08.2019р. по 16.02.2020р. = 50,14 грн; на борг 334,17 грн за період з 16.09.2019р. по 16.03.2020р. = 46,95 грн; на борг 332,81 грн за період з 16.10.2019р. по 17.03.2020р. = 37,91 грн; на борг 368,16 грн за період з 16.11.2019р. по 17.03.2020р. = 32,07 грн, з 12.05.2020р. по 16.05.2020р. = 0,80 грн; на борг 432,49 грн за період з 16.12.2019р. по 17.03.2020р. = 26,79 грн, з 12.05.2020р. по 16.06.2020р. = 6,57 грн; на борг 475,02 грн за період з 16.01.2020р. по 17.03.2020р. = 18,55 грн, з 12.05.2020р. по 16.07.2020р. = 11,89 грн; на борг 486,15 грн за період з 16.02.2020р. по 17.03.2020р. = 8,93 грн, з 12.05.2020р. по 16.08.2020р. = 17,11 грн; на борг 270,76 грн за період з 16.03.2020р. по 17.03.2020р. = 0,30 грн; з 12.05.2020р. по 16.09.2020р. = 12,28 грн; на борг 237,85 грн за період з 16.05.2020р. по 16.11.2020р. = 15,13 грн; на борг 345,12 грн за період з 16.06.2020р. по 16.12.2020р. = 20,82 грн; на борг 328,36 грн за період з 16.07.2020р. по 29.12.2020р. = 17,98 грн; на борг 311,53 грн за період з 16.08.2020р. по 29.12.2020р. = 13,89 грн; на борг 319,97 грн за період 16.09.2020р. по 29.12.2020р. = 11,02 грн; на борг 334,02 грн за період з 16.10.2020р. по 29.12.2020р. = 8,21 грн; на борг 279,40 грн за період 16.11.2020р. по 29.12.2020р. = 4,03 грн; на борг 441,94 грн за період з 16.12.2020р. по 29.12.2020р. = 2,03 грн). У задоволенні 444,42 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Таким чином, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів та керуючись проведеними розрахунками, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 25622,48 грн орендної плати, 1743,79 грн пені, 5124,50 грн штрафу, 496,94 грн 3% річних, 818,11 грн інфляційних втрат, 3472,70 грн експлуатаційних витрат, 2479,09 грн комунальних послуг, 415,33 грн пені за несвоєчасну сплату витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та комунальних послуг. У позові в частині стягнення 1383,07 грн орендної плати, 1530,70 грн пені, 276,61 грн штрафу, 96,23 грн 3% річних, 387,40 грн експлуатаційних витрат, 691,59 грн комунальних послуг, 444,42 грн пені суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (89,31%).

Позивачем у позовній заяві також заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 7000,00 грн.

У підтвердження витрат на надання правничої допомоги позивачем надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 22.12.2020р.; акт приймання-передачі послуг № 1 від 04.01.2021р.; свідоцтво № 918 від 12.05.2012р.; ордер на надання правової допомоги № 12 від 22.12.2020р.; звіт від 04.01.2021р. про надання правничої допомоги на суму 7000,00 грн, рахунок-фактуру № 1 від 04.01.2021р. на суму 7000,00 грн, платіжне доручення № 9 від 12.01.2021р. на суму 7000,00 грн.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься у ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Тобто діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/92/15/15-ц, об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/92/15/15-ц, постанові Верховного Суду у складі КГС від 24.11.2020р.у справі №911/4242/15).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони щодо не співмірності заявлених іншою стороною витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат (правова позиція, викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі №755/92/15/15-ц, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019р. у справі № 910/906/18, постановах Касаційного господарського суду від 04.02.2021р. у справі № 922/743/20, від 16.07.2020р. у справі № 909/452/19, від 02.11.2020р. у справі № 922/3548/19, від 18.11.2019р.у справі №923/1121/17).

Судом враховується, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19).

Відповідно до позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021р. у справі № 925/1137/19, за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат зі складністю справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності з урахуванням ціни позову у справі, беручи до уваги доведеність позивачем відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України надання йому послуг професійної правничої допомоги, відсутність клопотання відповідача про їх зменшення та результат вирішення спору у справі (часткове задоволення позову), суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу пропорційно до суми задоволених позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 6251,70 грн (7000,00 грн * 89,31%) таких витрат. В решті витрат позивача на професійну правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов комунального підприємства Нетішинської міської ради "Торговий центр", м. Нетішин Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни, м. Нетішин Хмельницької області про стягнення 27005,55 грн орендної плати, 5401,11 грн штрафу, 593,17 грн 3% річних, 3274,49 грн пені, 818,11 грн інфляційних втрат, 3860,10 грн витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати), 3170,68 грн наданих комунальних послуг, 859,75 грн пені за несвоєчасну сплату витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та комунальних послуг, задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства Нетішинської міської ради "Торговий центр" (Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 22, ідентифікаційний код 30769546) 25622,48 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять дві гривні 48 коп.) орендної плати, 1743,79 грн (одну тисячу сімсот сорок три гривні 79 коп.) пені, 5124,50 грн (п`ять тисяч сто двадцять чотири гривні 50 коп.) штрафу, 496,94 грн (чотириста дев`яносто шість гривень 94 коп.) 3% річних, 818,11 грн (вісімсот вісімнадцять гривень 11 коп.) інфляційних втрат, 3472,70 грн (три тисячі чотириста сімдесят дві гривні 70 коп.) експлуатаційних витрат, 2479,09 грн (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять гривень 09 коп.) комунальних послуг, 415,33 грн (чотириста п`ятнадцять гривень 33 коп.) пені за несвоєчасну сплату витрат на утримання орендованого нерухомого майна (експлуатаційні витрати) та комунальних послуг.

Видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Козак Марти Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства Нетішинської міської ради "Торговий центр" (Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, 22, ідентифікаційний код 30769546) 2027,34 грн (дві тисячі двадцять сім гривень 34 коп.) витрат на оплату судового збору, 6251,70 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят одну гривню 70 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

У решті позову в частині стягнення 1383,07 грн орендної плати, 1530,70 грн пені, 276,61 грн штрафу, 96,23 грн 3% річних, 387,40 грн експлуатаційних витрат, 691,59 грн комунальних послуг, 444,42 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.04.2021 року.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, пр -т Незалежності, буд. 22);

3 - відповідачу (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Будівельників, буд. 8, кв. 25).

Всім рекоменд. з повідомленням.