ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 5027/398-б/2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Боянівка",

представники боржника - не з`явилися,

кредитор (ініціюючий) - Приватне акціонерне товариство "Литер"

представники кредитора - не з`явилися,

кредитор - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

представник кредитора - Полтавець П.Ю., довіреність № 19/3-02/300 від 24.12.2020,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Боянівка"

представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів -Албу І.В., директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення Господарського суду Чернівецької області

від 24.02.2020

у складі судді: Бутирського А.А.,

та на постанову Західного апеляційного господарського суду

від 12.11.2020

у складі колегії суддів: Матущака О.І. (головуючого), Бойко С.М., Якімець Г.Г.

у справі за позовом (заявою)

Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка",

2. Торгової біржі "Київська Універсальна"

про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти № 1, № 2, № 4) з продажу нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка" недійсними

в межах справи № 5027/398-б/2012

за заявою Приватного акціонерного товариства "Литер"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рух справи та короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03.07.2012 порушено провадження у справі № 5027/398-б/2012 за заявою Приватного акціонерного товариства "Литер" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка" (далі - ТОВ "Боянівка", боржник) за загальною процедурою, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів тощо.

2. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.06.2013 у справі № 5027/398-б/2012 введено процедуру санації ТОВ "Боянівка" строком на шість місяців та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Гусара І.О.

3. Кредитор - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (далі - ПАТ "Державний ощадний банк України", кредитор) в межах справи № 5027/398-б/2012 про банкрутство ТОВ "Боянівка" звернувся із позовною заявою до боржника та Торгової біржі "Київська Універсальна" (далі - ТБ "Київська Універсальна") про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти № 1, № 2, № 4) з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка" недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 у справі № 5027/398-б/2012 позов задоволено частково.

Визнано недійсним результати аукціону від 04.06.2014 (лот № 1), організованого Торговою Біржою "Київська Універсальна", з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка" у частині продажу горизонтальної бетонно-змішувальної установки І.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ "Боянівка", м. Чернівці на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" м. Київ 203,00 грн. судового збору.

5. Рішення суду мотивоване тим, що в оголошенні про реалізацію лоту № 1 (установка (міні-завод) бетонних сумішей та естакада для розгрузки сипучих матеріалів) не вказано про горизонтальну бетонно-змішувальну установку І, а відтак при реалізації даного об`єкту допущено порушення ч. 1 ст. 59 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (не вказано майно), що є підставою для визнання результатів аукціону від 04.06.2014 з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка" в цій частині недійсними.

6. Щодо відмови у задоволенні позову щодо визнання недійсними результатів аукціону інших об`єктів лоту № 1, лотів №2 та №4, рішення суду обґрунтоване відсутністю порушень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при їх реалізації.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 у справі №5027/398-б/2012 залишено без змін, а апеляційну скаргу кредитора ПАТ "Державний ощадний банк України" б/н від 30.03.2020 - без задоволення.

8. Суд апеляційної інстанції вказав на правомірність висновку суду першої інстанції, що при реалізації лоту № 1 (установка (міні-завод) бетонних сумішей та естакада для розгрузки сипучих матеріалів) допущено порушення ч. 1 ст. 59 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (не вказано майно), що є підставою для визнання результатів аукціону від 04.06.2014 з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка" в цій частині недійсними.

9. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову щодо визнання недійсними результатів аукціону інших об`єктів лоту № 1, лотів № 2 та № 4, оскільки встановлено, що відсутні порушення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при їх реалізації.

10. При цьому, судом апеляційної інстанції була перевірена правильність встановлення судом першої інстанції обставини справи та встановлено такі обставини справи:

10.1. Відповідно до плану санації від реалізації майна боржника можна буде отримати 477 323 950,00 грн., які можуть бути направлені на погашення вимог АТ "Державний ощадний банк України", які забезпечені заставою перерахованих об`єктів нерухомості.

10.2. 30.12.2013 відбулись збори комітету кредиторів боржника, на яких прийнято рішення, оформлене протоколом № 6, яким надано згоду керуючому санацією Гусару І.О. на продаж частини майна ТОВ "Боянівка", яке є предметом забезпечення, а саме: будівлі адміністративно-побутового корпусу (Літ. Б), будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею (Літ. В), складу запасних частин (Літ. 3) та установка (міні-завод) бетонних сумішей та естакади для розгрузки сипучих будматеріалів.

10.3. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на вказаних зборах був присутній представник АТ "Державний ощадний банк України" Ляшенко С.Я., який підписав згаданий протокол, та який наголосив на необхідності здійснити продаж вищезазначеного майна боржника окремими лотами на аукціоні (прилюдних торгах) шляхом укладення відповідного договору з організатором аукціону згідно з чинним законодавством України.

10.4. На виконання рішення комітету кредиторів від 30.12.2013 керуючим санацією ТОВ "Боянівка" 10.02.2014 укладено договір №21-02/14 про проведення аукціону з продажу майна ТОВ "Боянівка" з ТБ "Київська універсальна".

10.5. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.02.2014 ТБ "Київська універсальна" визнано учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Боянівка".

10.6. Як підтверджується матеріалами справи, додатком № 1 від 24.02.2014 до договору визначено склад лотів та початкову вартість кожного лоту, зокрема:

лоту №1: установка (міні-завод) бетонних сумішей та естакада для розгрузки сипучих матеріалів, яке включає в себе:

- приміщення операторської літ. А площею 10,70 кв. м.;

- трансформаторна підстанція літ. Б;

- горизонтальна бетонно-змішувальна установка І;

- бункери з цементом II;

- пункт вигризки з цементом III;

- рециклінгова установка IV;

- котельня V (контейнери)

- водозабірник VI;

- відкриті склади інертних матеріалів VII;

- бетонний вузол VIII (початкова вартість 9 656 750,00 грн. без можливості зниження початкової вартості на тому ж аукціоні);

лоту №2: склад запасних частин літ. З площею 1137,90 кв.м. (початкова вартість 395 990,00 грн., без можливості зниження початкової вартості на тому ж аукціоні);

лоту №4: нежитлова будівля енергоблоку з механічною ремонтною майстернею та котельня літ. В площею 1856,90 кв.м. (початкова вартість 1 860 310,00 грн. без можливості зниження початкової вартості на тому ж аукціоні).

10.7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що п. 1 угоди від 05.03.2014 про внесення змін до договору сторони передбачили, що перший аукціон з продажу майна банкрута має бути проведений протягом чотирьох місяців з дня укладення договору. Другий та наступні аукціони проводяться з інтервалом не більше 2-х місяців з дати проведення попереднього аукціону.

10.8. На офіційному сайті Вищого Господарського суду України та Міністерства юстиції України (публікація від 08.04.2014) розміщено оголошення про проведення аукціону в порядку ст. 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з продажу майна ТОВ "Боянівка" в складі лотів відповідно до договору №21-02/14 про проведення аукціону від 10.02.2014, аукціон призначено на 13.05.2014.

10.9. 13.05.2014 аукціон з продажу майна боржника не відбувся.

10.10. 28.04.2014 між ТОВ "Боянівка" та ТБ "Київська Універсальна" укладено додаткову угоду №2 до договору, відповідно до якої початкова вартість на лоти №№ 1, 2, 3, 4, 5 може бути знижена до 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

10.11. На офіційному сайті Вищого Господарського суду України та Міністерства юстиції України (публікація від 29.04.2014) розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка", аукціон призначено на 04.06.2014.

10.12. Початкова вартість лоту № 1 на повторному аукціоні встановлена у розмірі 7 725 400,00 грн.

10.13. У згаданих оголошеннях від 08.04.2014 та 29.04.2014 йдеться про майно боржника, яке пропонується до реалізації. Проте, в описі лоту № 1 (установка (міні-завод) бетонних сумішей та естакада для розгрузки сипучих матеріалів) не вказано про горизонтальну бетонно-змішувальну установку І.

10.14. 04.06.2014 проведено відкриті торги (аукціон) з продажу майна боржника, переможцем якого є третя особа.

10.15. На аукціоні реалізовано:

лот № 1 (протокол №14-06-04/01 від 04.06.2014);

лот № 2 (протокол № 14-06-04/02 від 04.06.2014): склад запасних частин літ. З за ціною 158 396,00 грн.;

лот № 4 (протокол №14-06-04/03 від 04.06.2014): нежитлова будівля енергоблоку з механічною ремонтною майстернею літ. В, за ціною 744 244,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 (в частині відмови у задоволенні позову), АТ "Державний ощадний банк України" звернулося з касаційною скаргою про скасування вказаних рішення та постанови в оскаржуваній частині, з вимогою ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5027/398-б/2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.01.2021.

13. У зв`язку з обранням судді Катеринчук Л.Й. суддею Великої Палати Верховного Суду автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5027/398-б/2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021.

14. У зв`язку перебуванням судді Жукова С.В., на лікарняному автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 5027/398-б/2012 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В. від 01.03.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 5027/398-б/2012 за касаційною скаргою АТ "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020.

Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 відбудеться 06.04.2021.

Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 30.03.2021.

16. Від ТОВ "Будівельна компанія "Боянівка" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому не погоджується з її доводами та просить залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 залишити без змін.

17. Від ТОВ "Боянівка" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на її необґрунтованість та просить залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 залишити без змін.

18. В судове засідання 06.04.2021 з`явилися представники АТ "Державний ощадний банк України" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "Будівельна компанія "Боянівка", які надали пояснення у справі.

19. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином.

20. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 5027/398-б/2012 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

21. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (06.04.2021) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 06.04.2021.

22. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(АТ "Державний ощадний банк України")

23. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції є незаконними та такими, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст. ст. 17, 35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

24. В обґрунтування вимог касаційної скарги, скаржник вказує, що судами попередніх інстанцій не було враховано правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, постанові від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12, постанові від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12.

Доводи відповідача

(ТОВ "Боянівка")

25. У відзиві на касаційну скаргу відповідач вказує на те, що всупереч вимог ст. 287 ГПК України скаржник не навів аргументів, як підстав для касаційного оскарження, а касаційні вимоги є такими, що викладені без врахування особливостей порядку та меж здійснення касаційного провадження у господарській справі, є неправомірними.

Доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

(ТОВ "Будівельна компанія "Боянівка")

26. У відзиві на касаційну скаргу третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів вказує на те, що у даній справі скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені п. п. 1, 3, 4, 8 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, АТ "Державний ощадний банк України", скаржник не погоджується з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 в частині відмови у задоволенні позову АТ "Державний ощадний банк України", тому рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанова Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 переглядається судом касаційної інстанції саме в оскаржуваній частині.

28. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Предметом судового розгляду є позовна заява ПАТ "Державний ощадний банк України" до боржника ТОВ "Боянівка" та ТБ "Київська Універсальна" про визнання результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти № 1, № 2, № 4) з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка" недійсними.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

З дня введення в дію цього КУзПБ визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 12.06.2013 у справі № 5027/398-б/2012 введено процедуру санації ТОВ "Боянівка" строком на шість місяців та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Гусара І.О.

В цій справі реалізація плану санації здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 30.06.1999 № 784-ХІV), а реалізація майна боржника здійснюється відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), яка діяла на момент існування спірних правовідносин.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення, чи мало місце порушення закону, чи вплинули ці порушення на результати аукціону, чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №911/494/17, від 25.04.2018 у справі №910/16955/17, від 11.06.2019 у справі №920/1316/14, від 26.09.2019 у справі у справі № 11/19, від 18.08.2020 у справі №5023/4363/12).

Вважаючи, що аукціон проведений з порушенням чинного законодавства, кредитор ПАТ "Державний ощадний банк України" звернувся до суду про визнання недійсними результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти № 1, № 2, № 4) з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка".

Приписами ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство встановлено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними, а визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу, тобто відновлення прав боржника на реалізоване з торгів майно та в подальшому організацію нового аукціону, за результатами якого майно буде продане за найвищою ціною.

Згідно зі ст. ст. 64-68 вказаного Закону до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (ст. 43 Закону про банкрутство); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (ст. 50 Закону про банкрутство); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (ст. ст. 58, 59 Закону про банкрутство); допуску до участі в аукціоні (ст. 61 Закону про банкрутство); допуску до місця проведення аукціону (ст. 63 Закону про банкрутство); порядку проведення аукціону.

Порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

Таким чином, вирішуючи спір щодо визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з таких елементів (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12, від 21.11.2019 у справі №20/5007/1475-Б/12).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону про банкрутство організатор аукціону повинен провести аукціон протягом двох місяців з дня укладення договору про проведення аукціону, якщо інше не встановлено законом або договором.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, п. 1 угоди від 05.03.2014 про внесення змін до договору, сторони передбачили, що перший аукціон з продажу майна банкрута має бути проведений протягом чотирьох місяців з дня укладення договору. Другий та наступні аукціони проводяться з інтервалом не більше 2-х місяців з дати проведення попереднього аукціону, тобто вимоги ч. 1 ст. 52 Закону про банкрутство не порушені.

Згідно із ч. 4 ст. 42, ч.ч.1-3 ст. 65, ст. 66 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов`язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов`язаний провести другий повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

Приписами ч. 1 ст. 35 Закону про банкрутство з метою відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів план санації може передбачати продаж частини майна боржника. Продажу в процедурі санації боржника підлягає тільки майно, зазначене в затвердженому у встановленому порядку плані санації.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що продаж складу запасних частин літ. З та нежитлової будівлі енергоблоку з механічною ремонтною майстернею літ. В передбачено у затвердженому у встановленому порядку плані санації, що також підтверджується постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.10.2014.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про відмову у позові в частині визнання недійсними результатів аукціону від 04.06.2014 (лоти № 2 та № 4) з продажу нерухомого майна ТОВ "Боянівка".

Крім того, щодо реалізації інших об`єктів лоту № 1, суди попередніх інстанцій встановили відсутність порушень Закону про банкрутство, а отже, правомірно відмовили в задоволенні позову у цій частині.

Колегія суддів визнає необґрунтованими посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій висновків про застосування норм права, які викладені у постановах від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 31.07.2019 у справі № 5004/1537/12, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, з огляду на таке.

Щодо визначення подібності правовідносин Колегія суддів звертається до правової позиції, викладеної у п. 5.5 мотивувальної частини постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, згідно якої під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. Аналогічний правовий висновок викладено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г, від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11, від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц.

З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, Колегія суддів вважає, що у наведених постановах викладено висновки про застосування норм права у правовідносинах, які не подібні до правовідносин у справі № 5027/398-б/2012.

З огляду на зазначене, доводи скаржника щодо застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування таких норм у подібних правовідносинах, є безпідставними та спростовуються наведеними вище у цій постанові висновками суду касаційної інстанції.

29. Щодо суті касаційної скарги

Положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 11 ГПК України передбачено обов`язок суду при розгляді господарської справи керуватися принципом верховенства права та застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справах «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації», Європейський суд з прав людини зазначив, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій.

Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів та їх переоцінювати згідно з положеннями ст. 300 ГПК України (в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, на думку Колегії суддів, судами попередніх інстанцій надано належну правову оцінку спірним правовідносинам, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

30. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 309 ГПК України в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020).

Згідно з ч. 2 ст. 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" та залишення рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 (в частині відмови у задоволенні позову АТ "Державний ощадний банк України") без змін.

31. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2020 (в частині відмови у задоволенні позову АТ "Державний ощадний банк України") та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 5027/398-б/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський