ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 справа № 914/425/21

За позовом: Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Вуглезбут» Державного підприємства «Львіввугілля», с.Сокаль, Львівська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія», с.Сілець, Львівська область

про: стягнення заборгованості 40 478, 34 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кравчук І.В.

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Вуглезбут» Державного підприємства «Львіввугілля» до Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» про стягнення заборгованості 40 478, 34 грн.

Ухвалою суду від 24.02.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №914/425/21. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.03.2021 р.

Ухвалою суду від 22.03.2021р. відкладено розгляд справи по суті на 19.04.2021р.

В судове засідання 19.04.2021р. представник позивача не з`явився. На адресу Господарського суду Львівської області 31.03.2021р. надійшла заява позивача про розгляд справи без участі позивача.

В судове засідання 19.04.2021р. представник відповідача не з`явився.

Щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи суд зазначає наступне.

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

Судом встановлено, що поштове відправлення з позовною заявою з додатками, що надсилалась позивачем на адресу відповідача 15.02.2020р. (ідентифікатор поштового відправлення 829) станом на 24.02.2021 вручено.

Як вбачаєтсья з інформації, що знаходиться на сайті Акціонерного товариства «Укрпошта», поштове відправлення з ухвалою суду від 24.02.2021р. про відкриття провадження у справі (ідентифікатор поштового відправлення 261), що надсилалось відповідачу станом на 27.03.2021р. вручено за довіреністю.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 19.04.2021р., визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст. 202 ГПК України).

А тому, оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обовязком сторони, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 19.04.2021 р. за відсутності представника позивача та відповідача.

Зміст та підстави вимог позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами Договором на надання обліково - обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки № 4/103/7231-23-01-16 в частині оплати наданих позивачем згідно умов Договору послуг.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги згідно договору на надання обліково - обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки № 4/103/7231-23-01-16 від 02.01.2020р. в сумі 40 478, 34 грн.

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів повної оплати заборгованості не подав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

02.01.2020р. Державне підприємство «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут» Державного підприємства «Львівівугілля» (надалі Виконавець, Позивач) та ПАТ «Шахта «Надія» (надалі Замовник, Відповідач) уклали Договір на надання обліково - обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки № 4/103/7231-23-01-16 (далі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, «Замовник» доручає, а «Виконавець» приймає на себе зобов`язання виконання обліково-обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки.

Згідно з п.3.2. Договору, документом, що підтверджує факт надання послуг є акт приймання - передачі наданих послуг. Акт приймання передачі наданих послуг підписується сторонами Договору на протязі 5-ти днів з моменту фактичного завершення робіт, при відсутності письмових зауважень кожної зі сторін.

Оплата послуг проводиться «Замовником» щомісячно, на протязі 5-ти днів з моменту виставлення рахунку «Виконавця» ( п.3.3.Договору).

Позивачем долучено до матеріалів справи акти виконання робіт (надання послуг): №3/103 від 31.01.2020р., №3/103 від 28.02.2020р., №2/103 від 31.03.2020р., № /103 від 30.04.2020р., №3/103 від 29.05.2020р., №3/103 від 30.06.2020р., №3/103 від 31.07.2020р., №3/103 від 31.08.2020р., №2/103 від 30.09.2020р., №3/103 від 31.10.2020р., №3/103 від 30.11.2020р., №3/103 від 31.12.2020р.

З наданих позивачем актів вбачається, що Виконавцем були проведені інформаційно обчислювальні роботи у період з січня по грудень 2020р. на загальну суму 80 956,68 грн.

Акти підписані сторонами та не містять зауважень.

Позивачем було виставлено відповідачу відповідні рахунки на оплату за надані послуги.

Згідно платіжних доручень №4063 від 28.02.2020р., №4154 від 01.04.2020р., №4786 від 20.07.2020р. Відповідачем були здійснені оплати «за обчислювальні роботи» на загальну суму 40 478,34 грн.

Сторонами складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2021р. по Договору № 4/103/7231-23-01-16 від 02.01.2020р., зі змісту якого вбачається, що станом на 01.02.2021р. заборгованість на користь ВП «Вуглезбут» становить 40 478, 34 грн.

Оцінка суду.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається зі встановлених вище обставин справи, між сторонам виникли правовідносини з надання послуг у зв`язку з укладенням Договором на надання обліково - обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки № 4/103 / 7231-23-01-16.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом вище, позивачем виконано договірні зобов`язання по наданню послуг згідно Договору, про що свідчать акти наданих послуг за січень - грудень 2020р. на загальну суму 80 956,68 грн.

Акти підписані представниками обох сторін та скріплені печатками, без зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3.3.Договору, оплата послуг проводиться «Замовником» щомісячно, на протязі 5-ти днів з моменту виставлення рахунку «Виконавця».

Матеріалами господарської справи підтверджено, що відповідачем було частково здійснено оплати на рахунок позивача згідно платіжних доручень №4063 від 28.02.2020р., №4154 від 01.04.2020р., №4786 від 20.07.2020р. наданих послуг на загальну суму 40 478,34 грн.

Крім того, як встановлено судом, сторонами складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2021р. по Договору № 4/103/7231-23-01-16 від 02.01.2020р., зі змісту якого вбачається, що станом на 01.02.2021р. заборгованість на користь ВП «Вуглезбут» становить 40 478, 34 грн.

Надаючи правову оцінку вказаному акту судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.03.19. у справі № 910/1389/18, яка полягає в наступному.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Судом встановлено, що надані позивачем акт звірки взаємних розрахунків є підписаним без заперечень та скріплений печатками обох сторін, а відомості, що у ньому відображені підтверджуються первинними документами.

Як визначено статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, Відповідачем кореспондуючий обов`язок з оплати вартості поставленого Товару згідно Договору виконано частково.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача 40 478, 34 грн. основної суми заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (80086, Львівська обл., Сокальський р-н, село Сілець, ідентифікаційний код 00178175) на користь Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 26, ідентифікаційний код 32323256) в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут» Державного підприємства «Львівівугілля» (80000, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 26, ідентифікаційний код 35749204) заборгованість за надані послуги згідно договору на надання обліково - обчислювальних послуг та супровід програмного забезпечення комп`ютерної техніки № 4/103 / 7231-23-01-16 від 02.01.2020р. в сумі 40 478,34 грн.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (80086, Львівська обл., Сокальський р-н, село Сілець, ідентифікаційний код 00178175) на користь Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 26, ідентифікаційний код 32323256) в особі Відокремленого підрозділу «Вуглезбут» Державного підприємства «Львівівугілля» (80000, Львівська обл., Сокальський р-н, місто Сокаль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 26, ідентифікаційний код 35749204) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270, 00 грн.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.04.2021 р.

Суддя М.М. Синчук