ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2021 Справа № 905/2291/19 Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до відповідача 1:BARLENCO LTD (компанії «Барленко ЛТД») (Themistokli Dervi. 3 Julia House. 1066. Nicosia. Cuprus (Фемістоклі Дерві, 3 Джулія Хаус, 1066, Нікосія, Кіпр); реєстраційний номер: НЕ 221823) від імені якої діє уповноважена особа Шелехов Євген Анатолійович ( 01133, місто Київ, провулок Лабораторний, будинок №12 ),

відповідача 2: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок №1; ),

відповідача 3: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (компанії «Метінвест Б.В.» (Nassaulaan 2A. 2514JS's-Gravenhage. The Netherlands (Нассаулан 2А, 2514JS м.Гаага, Нідерланди); номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 24321697),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма верхнього одягу «Фея» (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гергіївська, будинок 2; ),

про компенсацію майнової шкоди, визнання недійсними договору та одностороннього правочину, -

за участю представників сторін:

позивач: Малиш О.М.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: адвокат Нестеренко А.М.

від відповідача 3: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до BARLENCO LTD , Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V., Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» про:

- зобов`язання солідарно всіх відповідачів, BARLENCO LTD , ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. компенсувати ОСОБА_1 майнову шкоду, спричинену йому спільними діями відповідачів в результаті укладання та виконання ними правочинів, що не відповідають вимогам закону, а саме повернути ОСОБА_1 акції Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в кількості 16 400 штук на його рахунок у цінних паперах за № НОМЕР_2 , відкритий у зберігача цінних паперів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-інвест» в м. Херсоні та виплатити йому недоотриманий дохід на відібрані в нього 16 400 акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017 рік в розмірі 193 372,40 гривень.

- визнання недійсним та таким, що порушує права позивача договору між BARLENCO LTD та PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. про надання BARLENCO LTD повноваження діяти в якості уповноваженої особи на заявлення публічної безвідкличної вимоги про примусовий викуп в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»;

- визнання недійсним та таким, що порушує права позивача одностороннього правочину, вчиненого BARLENCO LTD 05.04.2018, а саме публічну безвідкличну вимогу про (примусове) придбання в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод».

Позов обґрунтований тим, що, на думку позивача, спільні протиправні дії відповідачів, а саме укладання та виконання ними незаконних, нікчемних правочинів, договорів купівлі-продажу (відчуження) акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» порушили права позивача та призвели до матеріальних збитків.

Ухвалою суду від 11.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без руху та встановлено строк для усунення встановлених при поданні позовної заяви недоліків шляхом надання до суду:

- належних доказів направлення відповідачам копії позовної заяви з усіма додатками (оригіналів документів, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) та описів вкладення із зазначенням переліку відправлених документів, що свідчить про надіслання позовних матеріалів на юридичні адреси відповідачів;

- договору, укладеного між BARLENCO LTD, PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. та Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ», про надання BARLENCO LTD повноваження діяти в якості уповноваженої особи на заявлення публічної безвідкличної вимоги про примусовий викуп в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод»;

- уточнень позовних вимог щодо Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» за кодом .

На адресу суду 26.12.2019 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, за змістом якої заявник просив виправити технічну описку в частині зазначення номеру рахунку у цінних паперах, а також просив залишити без розгляду позовні вимоги щодо відповідача 4 - Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» за кодом , надав належні докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачам.

Шляхом направлення листа №905/2291/19 від 28.12.2019 заявника було повідомлено про те, що у зв`язку з перебуванням судді Фурсової С.М. з 26.12.2019 по 17.01.2020 у відпустці, з 20.01.2020 по 24.01.2020 на навчанні в Національній школі суддів України, питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду вирішуватиметься суддею після повернення з навчання.

У зв`язку з неможливістю самостійно надати копію договору, укладеного між BARLENCO LTD, METІNVEST B.V. та Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ», про надання BARLENCO LTD повноваження діяти в якості уповноваженої особи на заявлення публічної безвідкличної вимоги про примусовий викуп в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», заявником, у відповідності до вимог ч.4 ст.164, 81 ГПК України, подано клопотання про витребування доказів.

У вказаному клопотанні ОСОБА_1 просив витребувати у відповідачів:

- договір купівлі-продажу акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», укладений 06.10.2017 за №2/2017 між Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» та PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V.;

- договір, укладений між BARLENCO LTD, PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. та Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» про надання BARLENCO LTD повноваження діяти в якості уповноваженої особи на заявлення публічної безвідкличної вимоги про примусовий викуп в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод».

Ухвалою суду від 27.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2291/19, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Визначено дату першого підготовчого засідання та встановлено строк сторонам для подання до суду заяв по суті справи, всіх доказів (які можливо доставити до суду). Витребувано у відповідача 2 та відповідача 3 договір купівлі-продажу акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», укладений 06.10.2017 за №2/2017 між Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» та PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи, оригінал для огляду у судовому засіданні) та у відповідачів договір, укладений між BARLENCO LTD, PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. та Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» про надання BARLENCO LTD повноваження діяти в якості уповноваженої особи на заявлення публічної безвідкличної вимоги про примусовий викуп в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи, оригінал для огляду у судовому засіданні). Відкладено вирішення питання про залишення без розгляду позовних вимог щодо відповідача 4 - Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея».

На адресу суду 12.02.2020 від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву з доказами його направлення учасникам справи, в якому останній заперечував проти доводів викладених у позовній заяві та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Разом з цим, 12.02.2020 до суду від BARLENCO LTD надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду знаходиться справа № 908/137/18, яка на думку представника відповідача 1 має спільний предмет розгляду зі справою № 905/2291/19, а саме, відносини з обов`язкового продажу акцій (сквіз аут).

Ухвалою суду від 13.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 26.04.2020, відкладено підготовче засідання на 10.03.2020; задоволено клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея»; залишено без розгляду позов у справі №905/2291/19 у відношенні відповідача 4 - Приватного акціонерного товариства «Фірма верхнього одягу «Фея» (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Георгіївська, будинок №2; ).

Від позивача на адресу суду 05.03.2020 надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача 2 разом з запереченнями проти клопотання BARLENCO LTD про зупинення провадження у справі. У відповіді на відзив позивач вказав, що вважає позицію відповідача 2 викладену у відзиві помилковою, недостатньо обґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. У запереченні проти клопотання BARLENCO LTD позивач виклав свою позицію щодо зупинення провадження у справі, а саме, він наполягає, на тому що предмет спору у справі №908/137/18, яка знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду не має спільного предмету розгляду зі справою №905/2291/19. На думку позивача предметом розгляду у справі №908/137/18 є неконституційність процедури обов`язкового продажу акцій, а у справі №905/2291/19 - недотримання та порушення відповідачами самої процедури викупу та продажу акцій передбаченої законом під час оголошення публічної безвідкличної вимоги, оскільки акціонери на той момент не володіли домінуючим контрольним пакетом акцій на законних підставах. Враховуючи викладене, просив суд у задоволені клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №905/2291/19 відмовити.

На адресу суду від представника BARLENCO LTD надійшли письмові пояснення щодо зупинення провадження у справі, в яких останній наполягав на тотожності правовідносин у справах №908/137/18 та №905/2291/19 з однаковими предметом та підставою позову, тому просить суд все ж зупинити провадження у справі №905/2291/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №908/137/18.

Через канцелярію суду 10.03.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача 1, в якому останній не погодився з доводами BARLENCO LTD зазначеними у відзиві на позовну заяву та навів власні, а також уточнив предмет позову, а саме, просив суд:

- зобов`язати солідарно всіх відповідачів компенсувати позивачу майнову шкоду, спричинену йому спільними діями відповідачів в результаті укладання та виконання ними правочинів, що не відповідають вимогам закону, а саме: повернути ОСОБА_1 акції Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в кількості 16 400 штук на його рахунок у цінних паперах за № НОМЕР_3 , відкритий у зберігача цінних паперів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-інвест» в м. Херсоні та відшкодувати йому упущену вигоду у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень, який позивач міг би реально отримати за свої 16 400 акцій ПрАТ «АКХЗ» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017, якби його право не було порушено;

- визнати недійсним:

а) договір укладений між компанією «Барленко ЛТД», компанією «Метінвест Б.В.» та ПрАТ «ФІРМА ВЕРХНЬОГО ОДЯГУ «ФЕЯ»» від 27.04.2018 про уповноваження Компанії «Барленко ЛТД» (Кіпр, реєстраційний номер НЕ 221823) вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» - шляхом надсилання до акціонерного товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій акціонерного товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеними ст. 652 Закону України «Про акціонерні товариства»;

б) односторонній правочин, вчинений Компанією «Барленко ЛТД» 05.05.2018, а саме, публічну безвідкличну вимогу про (примусове) придбання в усіх власників акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод»;

- покласти на відповідачів судові витрати, понесені позивачем, остаточний розрахунок та докази понесення яких будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі відповідно до статті 129 ГПК України.

У підготовчому засіданні 10.03.2020 позивач зазначив, що при надсиланні копії позовної заяви з додатками відповідачу 3, компанії «Метінвест Б.В.» на юридичну адресу: Nassaulaan 2A. 2514JS's-Gravenhage. The Netherlands (Нассаулан 2А, 2514JS м.Гаага, Нідерланди); номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 24321697, переклад останньої здійснений не був.

Представник відповідача 2 у підготовчому засіданні 10.03.2020 наполягав на тому, що відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 відправлення копії позовної заяви відповідачу-іноземній особі має бути здійснено на юридичну адресу підприємства з перекладом на офіційну мову країни, де знаходиться нерезидент України.

За результатами судового засідання 10.03.2020 враховуючи необхідність повідомлення сторони у спорі, що є нерезидентом, про розгляд справи та вручення їй процесуальних документів, виходячи із необхідності з`ясування правової позиції відповідача 3 з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном, які не узгоджуються із визначеними Господарським процесуальним кодексом України строками проведення підготовчого провадження у справі, необхідності часу для здійснення перекладу судового доручення та документів, що до нього додаються, судом зупинено провадження у справі №905/2291/19 на підставі пункту 4 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів. Також ухвалою суду від 10.03.2020 зобов`язано позивача здійснити переклад на англійську мову ухвали Господарського суду Донецької області від 10.03.2020, позовної заяви з доданими документами. Встановлено строк позивачу для надання суду нотаріально засвідченого перекладу вказаних документів. Запропоновано PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. письмово викласти позицію стосовно позовних вимог (з умовою супроводження належним чином засвідченим перекладом українською мовою) та надати всі письмові докази протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення пакету документів. Витрати, пов`язані з перекладом документів, зазначених в цієї ухвалі, а також з оплатою за вручення їх за кордоном покладено на позивача, із наступним розподілом при прийнятті остаточного рішення в порядку ст. 129 ГПК України.

На виконання ухвали суду від 10.03.2020 позивачем надано повний пакет належним чином завірених документів для надсилання на юридичну адресу відповідача 3 у порядку передбаченому Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15.11.1965 в м. Гаага. Відповідно, господарським судом 13.04.2020 направлено на адресу Центрального органу Нідерландів супровідним листом пакет документів з проханням про вручення останнього PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V.

На адресу суду 09.10.2020 від позивача надійшли заперечення щодо долучення до матеріалів справи в якості доказу Постанови НКЦПФР №63-ДП-Е від 27.02.2020.

До Господарського суду Донецької області 11.01.2021 повернулось судове доручення з поміткою про виконання.

Ухвалою суду від 21.01.2021 поновлено провадження у справі №905/2291/19, призначено підготовче засідання на 02.02.2021; сторонам продовжено строк для надання суду заяв по суті справи, письмових доказів.

Ухвалою суду від 02.02.2021 відкладено підготовче засідання на 17.02.2021; постановлено Приватному акціонерному товариству «Авдіївський коксохімічний завод» надати суду у строк до 16.02.2021 письмові звернення акціонерів про здійснення обов`язкового викупу їх акцій, у разі неможливості подання вказаного доказу надати суду пояснення; повідомлення про відкликання вимог; обґрунтування визначення ціни акцій, за якою відбувся обов`язковий продаж акцій на вимогу відповідача 1.

Судом прийнято уточнені позовні вимоги, постановлено здійснювати подальший розгляд справи з їх урахуванням, що відображено в ухвалі суду від 02.02.2021. Судом надано строк сторонам для подання суду заяв по суті справи з урахуванням наданих уточнень.

15.02.2021 на електрону адресу суду від відповідача 2 надійшли письмові пояснення №15/02/2021 від 15.02.2021 та документи, витребувані ухвалою суду від 02.02.2021.

Ухвалою суду від 17.02.2021 відкладено підготовче засідання на 03.03.2021, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма верхнього одягу «Фея». Зобов`язано позивача та відповідача направити копії заяв по суті третій особі, докази чого надати суду. Третій особі встановлено строк для надання суду своєї письмової позиції стосовно обґрунтованості позовних вимог.

До суду 19.02.2021 від позивача надійшли пояснення у справі щодо ціни акцій під час їх продажу у 2017 році, в яких зазначив, що правові позиції відповідачів, викладені ними у відзивах на позов, клопотанні відповідача 1 від 10.03.2020 та письмових поясненнях відповідача 2 від 29.01.2021 №29/01/2021 є помилковими, недостатньо обґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

До суду 02.03.2021 від позивача та відповідача 2 на виконання ухвали суду від 17.02.2021 надійшли докази направлення заяв по суті справи на адресу третьої особи.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкладено підготовче засідання на 17.03.2021, постановлено третій особі в строк до 16.03.2021 надати суду свою письмову позицію стосовно обґрунтованості позовних вимог.

15.03.2021 від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання просила відмовити у задоволення позову, посилаючись на те, що відносини з примусового викупу акцій в 2016 році та продажу письмово викуплених акцій в 2017 році врегульовані положеннями ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства», які станом на дату існування спірних правовідносин не встановлювали строк для продажу викуплених акцій та не передбачали наслідків пропуску такого строку. Також зазначила, що акції позивача списані до дати виплати дивідендів акціонерам, а тому позивач не має права вимагати стягнення суми таких дивідендів.

16.03.2021 на електронну адресу суду від відповідача 2 надійшли письмові пояснення, в яких представник ПрАТ «АКХЗ» зазначив, що незалежно від безпосереднього володіння BARLENCO LTD разом з афілійованими особами контролювали ПрАТ «АКХЗ», а через нього - опосередковано володіли акціями у кількості 3136036 штук, що у будь-якому випадку, незалежно від формального придбання, означає перетин порогового значення 95 %, яке надає право на застосування процедур з примусового придбання акцій, передбаченого ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», а тому, на думку відповідача 2, право на примусовий викуп акцій у BARLENCO LTD та його афілійованих осіб існувало за будь-яких обставин.

16.03.2021 від позивача надійшла відповідь на письмові пояснення відповідача 2, в яких ОСОБА_1 окрім іншого, зазначив, що акціонери, тобто особи, які діяли спільно і запроваджували процедуру «сквіз-аут», не володіли на той момент домінуючим контрольним пакетом акцій на законних підставах, наслідком таких порушень закону є відповідно і порушення процедури обов`язкового продажу акцій «сквіз-аут», яка запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах». Позивач також зазначає, що компанія BARLENCO LTD не уповноважувалась Компанією METINVEST B.V. на реалізацію виключно її прав та обов`язків в розумінні ст.ст. 237-250 ЦК України, що регулюють представництво. Крім того, позивач стверджував, що відповідачем 2 та відповідачем 3 здійснювались маніпуляції зі спотворенням дійсної справедливої ринкової ціни акції ПрАТ «АКХЗ», оскільки ринкова вартість акцій ПрАТ «АКХЗ», затверджена наглядовою радою у 2017 році під час перепродажу Товариством викуплених власних акцій була у 16,8333 разів меншою від проведеної самим же Товариством повторної оцінки вартості акції через сім місяців вже у 2018 році.

Ухвалою суду від 17.03.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/2291/19, призначено розгляд справи по суті на 01.04.2021.

24.03.2021 на електрону адресу суду від відповідача 2 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній посилався на те, що станом на дату заявлення публічної безвідкличної вимоги BARLENCO LTD разом з афілійованими особами здійснювали повний контроль над ПрАТ «АКХЗ» (опосередковано, шляхом здійснення контролю над самим ПрАТ «АКХЗ», яке на той момент володіло власними акціями), а тому встановлення факту нікчемності правочину (або відсутності такого факту) не впливає на законність викупу акцій, проведеного на підставі публічної безвідкличної вимоги BARLENCO LTD від 05.05.2018.

На адресу суду 29.03.2021 від позивача надійшла відповідь на письмові пояснення відповідача 2, в яких ОСОБА_1 зазначив, що твердження відповідачів 1, 2 про те, що ст.66 Закону України «Про акціонерні товариства» не розповсюджується на викуплені власні акції Товариства є хибними. Вважає, що вимоги вказаної статті є загальною нормою з викупу акціонерним товариством розміщених ним цінних паперів, а тому, станом на травень 2018 року, Компанія BARLENCO LTD разом з афілійованими особами, із урахуванням частки ПрАТ «АКХЗ», не володіла на законних правах домінуючим пакетом акцій і не мала права заявляти публічну безвідкличну вимогу.

У судовому засіданні від 01.04.2021 оголошено перерву до 14:00 год. 22.04.2021.

21.04.2021 через підсистему «Електронний суд» від відповідача 2 надійшли додаткові пояснення щодо: повноважень компанії BARLENCO LTD діяти як заявник публічної безвідкличної вимоги; обов`язку придбавати акції в межах річного строку відповідно до п. 4.10 Статуту ПрАТ «АКХЗ», в редакції 2017 року; доцільності дослідження питання ринкової ціни акції в межах цієї справи та предмету спору та обраного способу захисту про визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги компанії BARLENCO LTD.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача 2 заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях.

Представники відповідачів BARLENCO LTD (компанії «Барленко ЛТД»), PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (компанії «Метінвест Б.В.» та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма верхнього одягу «Фея», у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені завчасно та належним чином.

За змістом ст. 42 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи,

В С Т А Н О В И В

14.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафта-Інвест» (зберігач) та ОСОБА_1 (депонент) укладено Договір №274/12/вр про відкриття рахунку в цінних паперах, відповідно до умов якого депонент доручає, а зберігач зобов`язується надавати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до Положення про депозитарну діяльність, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 №999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.11.2006 за №1238/13112 (далі - Положення про депозитарну діяльність), та внутрішніх документів зберігача.

Відповідно до п. 2.1 Договору №274/12/вр про відкриття рахунку в цінних паперах від 14.03.2012 зберігач, зокрема, зобов`язується відкрити депоненту рахунок у цінних паперах протягом 3 (трьох) днів після подання депонентом документів, визначених законодавством; здійснювати зберігання та облік цінних паперів депонента, що зберігаються у зберігача; здійснювати ведення рахунку в цінних паперах депонента шляхом виконання депозитарних операцій за цим рахунком відповідно до Положення про депозитарну діяльність та внутрішніх документів зберігача.

Згідно п. 7.1 Договору №274/12/вр про відкриття рахунку в цінних паперах від 14.03.2012 цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом п`яти років.

Також, 14.03.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта-Інвест» (зберігач) та ОСОБА_1 (депонент) підписали додаткову угоду №1 до Договору №274/12/вр про відкриття рахунку в цінних паперах від 14.03.2012, відповідно до п.п.1.1, 1.2 якої для виконання договору про кліринг та розрахунки за угодами щодо цінних паперів між зберігачем та депозитарієм депонент доручає, а зберігач зобов`язується надавати послуги щодо здійснення операцій поставки та/або одержання цінних паперів проти оплати. Предметом даної додаткової угоди є проведення депозитарних операцій по рахунку в цінних паперах депонента при здійсненні депозитарієм розрахунків за наслідками виконання угод, що укладені на організаторі торгівлі (далі - ОТ) та виконуються з попереднім резервуванням цінних паперів та грошових коштів перед укладанням угоди.

Комісіонером, ТОВ «Нафта-Інвест», на підставі договору №БО/140312/1 на брокерське обслуговування від 14.03.2012, замовлень комітента ОСОБА_1 №3 від 26.03.2012, №13 від 02.02.2018, №14 від 08.02.2018, №17 від 06.03.2018 були надані посередницькі послуги з купівлі цінних паперів емітента - Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в загальній кількості 16400 простих іменних акцій, що підтверджується актом виконаних робіт від 26.03.2012, звітом №5 від 02.02.2018, №6 від 08.02.2018, №9 від 06.03.2018 відповідно.

В той же час, 26.09.2017 Наглядовою радою ПрАТ «АКХЗ» прийнято рішення, оформлене протоколом №193, яким надано дозвіл Генеральному директору відповідача 2 продати раніше викуплені товариством власні акції та укласти з Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Метінвест Б.В.» відповідний договір купівлі-продажу цінних паперів за ринковою вартістю однієї простої іменної акції ПрАТ «АКХЗ» у розмірі 0,78 гривень, що відповідає розміру, зазначеному у Звіті незалежного оцінювача ТОВ «Оціночний стандарт» про оцінку вартості однієї акції Товариства (у складі пакету менше 25% від статутного капіталу) станом на 19.03.2017, та що затверджена Протоколом засідання Наглядової ради ПрАТ «АКХЗ» №181 від 10.04.2017.

06.10.2017 Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Метінвест Б.В.» (покупець) та Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (продавець) підписали договір №2/2017 купівлі-продажу акцій, за яким відповідач 2 здійснив продаж раніше викуплених простих іменних акцій в загальній кількості 3136036 штук загальною вартістю 2446108,08 гривень.

26.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Атріус Груп» (далі - Продавець) та Barlenko Ltd (далі - Покупець) від імені якого діє Приватне акціонерне товариство «Альтана Капітал» (далі - Повірений Покупця) укладено договір купівлі - продажу акцій №БВ20180426/02-АК, згідно п.1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити акції з наступними характеристиками: вид акцій - акції прості іменні; емітент акцій: Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» міжнародний ідентифікаційний номер: UA; форма існування акцій: бездокументарна; кількість акцій: 550000 (п`ятсот п`ятдесят тисяч) штук; сума Договору: 8250000,00 гривень.

Право власності на Акції переходять від Продавця до Покупця з моменту зарахування Акції на рахунок у цінних паперів Покупця у депозитарній установі, відповідно до чинного законодавства України (п.2.2. Договору).

За приписами п.8.1. цей Договір набуває чинності з дати його підписання Сторонами та припиняє свою дію: з моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором; в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

27.04.2018 між Метінвест Б.В. (далі - Сторона 1), Приватним акціонерним товариством «Фірма верхнього одягу «ФЕЯ» (далі - Сторона 2) та БАРЛЕНКО ЛТД (далі - Сторона 3) укладено договір, за умовами п.«А» якого Сторони є афілійованими особами в розумінні п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про акціонерні товариства», а саме Сторона 2 та Сторона 3 під контролем Сторони 1.

Сторона 1 прямо володіє 94,60034% акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (Україна, ідентифікаційний номер 00191075) (далі - Товариство); Сторона 2 прямо володіє 0,11842% акцій Товариства; Сторона 3 прямо володіє 0,28196% акцій Товариства (п.п. «В», «С», «D» Договору).

Згідно п. «Е» та п.1 Договору Сторони разом мають право власності на домінуючий контрольний пакет акцій Товариства, який таким чином перебуває у прямій та опосередкованій власності Сторони 1; враховуючи норми статті 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» та на підставі ст.627 Цивільного кодексу України, Сторони уклали цей договір, яким домовились визначити Сторону 3 особою, що уповноважена на вчинення наступних дій: вимагати від інших акціонерів продажу належних їх акцій Товариства шляхом надсилання до Товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій Товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеними ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства». Сторона 3 вчиняє дії, зазначені в п.1 цього Договору, від власного імені та за власні кошти, самостійно несе ризик збитків за неналежне виконання своїх зобов`язань (п.2 Договору).

Відповідно до п.6 цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та діє до повного виконання Стороною 3 дій, зазначених в п.1 цього Договору.

Зазначений Договір підписаний Сторонами у встановленому законодавством порядку.

27.04.2018 Метінвест Б.В. надіслано ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» Повідомлення про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», в якому зазначено про структуру власності Метінвест Б.В. та її афілійованих осіб. Разом з цим, зазначено наступне: Ціна, передбачена п.1 та п.2 ч.5 ст. 65-2 ЗУ «Про акціонерні товариства»: найвища ціна акції, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, придбавали акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття - 15,00 гривень за одну іменну акцію ПрАТ «АКХЗ»; опосередкованого набуття права власності на акції ПрАТ «АКХЗ» згідно з вимогами п.2 ч.5 ст.65-2 ЗУ «Про акціонерні товариства» не відбувалось. Дата набуття домінуючого контрольного пакету акцій Товариства: 27.04.2018.

Крім того, у повідомленні зазначено, що BARLENKO LTD виступить суб`єктом реалізації прав, передбачених статтею 65-2 ЗУ «Про акціонерні товариства» для заявника вимоги на підставі відповідного договору.

05.05.2018 Уповноваженою особою BARLENCO LTD Шелеховим Є.А. заявлено до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» Публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій (далі - Вимога).

Згідно п.4 Вимоги ціна придбання акцій та порядок їх визначення: 15,00 гривень за одну просту іменну акцію ПрАТ «АКХЗ». Ціна придбання акцій визначена відповідно до ч.5 ст. 65-2 ЗУ «Про акціонерні товариства» як найвища з наступних:

- найвища ціна акції, за якою заявник вимоги та/або його афілійовані особи придбавали акції ПрАТ «АКХЗ» протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакету акцій ПрАТ «АКХЗ» включно з датою набуття (15,00 гривень);

- ринкова вартість акцій ПрАТ «АКХЗ», визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну діяльність станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій - 26.04.2018 (13,13 гривень);

- середній біржовий курс за останні три місяці, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ «АКХЗ», визначений ПАТ «Українська біржа» (9,6723 гривень).

Розділом 6 Вимоги визначено порядок реалізації останньої.

Вказана вимога отримана відповідачем 2 - 07.05.2018 за вх. №11/09/371.

17.05.2018 BARLENCO LTD перераховано 146275680,00 гривень для виплат міноритарним акціонерам ціни акцій ПрАТ «АКХЗ» на рахунок умовного зберігання, відкритий в банківській установі ПАТ «ПУМБ».

18.05.2018 переведено з рахунку депонента ОСОБА_1 № НОМЕР_2 на рахунок заявника вимоги - BARLENCO LTD 16400 цінних паперів, що підтверджується відповідною випискою про операції з цінними паперами за період з 18.05.2018 по 18.05.2018.

Не погодившись з примусовим відчуженням акцій, ОСОБА_1 звернувся до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку зі скаргою від 18.06.2018, в якій просив вжити заходів щодо повернення акцій на його депозитарний рахунок в цінних паперах, заборонити здійснення незаконних операцій з акціями.

Листом №23/06/23740 від 03.08.2018 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила скаржника про те, що можливість переглянути законодавчі вимоги у відношенні окремих акціонерів, як і вжити заходів для недопущення ситуації з продажу акцій без згоди власника та/або повернення належних акціонерів чинним законодавством не передбачено та виходить за межі компетенції Комісії, роз`яснила право щодо захисту законних прав та інтересів в судовому порядку. Стосовно виконання ПрАТ «АКХЗ» вимог ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства» в частині дотримання строків продажу викуплених товариством акцій Комісія зазначила, що перевірка інформації триває, за результатами буде проінформовано додатково.

ПрАТ «АКХЗ» направив лист №11/09/507 від 03.08.2018 на адресу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку в Східному регіоні, в якому надав пояснення стосовно процедури викупу власних акцій та зазначив, що положення ч. 3 ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства», в редакції чинній станом на жовтень 2016 року, в частині строку не поширювались на ПрАТ «АКХЗ», тому що власні акції Товариство викупало в результаті обов`язкового викупу власних акцій на вимогу акціонерів відповідно до ст. 68 Закону України «Про акціонерні товариства».

Листом №23/06/30786 від 23.10.2018 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила ОСОБА_1 про відсутність повноважень НКЦПФР щодо анулювання переходу прав власності на цінні папери, зареєстрованого в системі депозитарного обліку та, відповідно, їх повернення на рахунок попереднього власника. Роз`яснено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена в судовому порядку. Також Комісією зазначено, що питання визначення акціонерними товариствами розміру дивідендів, сплати податків та оцінки акцій не входить до компетенції НКЦПФР, а належить до компетенції зборів акціонерів, фіскальних органів та суб`єктів оціночної діяльності.

Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, посилався на те, що відповідач 1 не мав права застосовувати механізм, передбачений ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» і надсилати до ПрАТ «АКХЗ» публічну безвідкличну вимогу про придбання акцій в усіх власників акцій товариства, оскільки вона, так само як і інші особи, що діють спільно з нею (а саме афілійовані особи, зокрема Компанія «Метінвест Б.В.), не є правомірними і законними власниками домінуючого контрольного пакету акцій для здійснення примусового викупу акцій відповідача 2.

За твердженням позивача, придбання домінуючого контрольного пакету акцій відповідача 2 здійснено з порушенням вимог закону, а саме ч. 3 ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, чинній на момент викупу та продажу акцій), з порушенням річного строку для їх перепродажу чи анулювання. Також, позивач посилається на те, що продаж раніше викуплених акцій поза межами річного строку для їх продажу чи анулювання суперечив п.п. 4.9 та 4.10 Статуту ПрАТ «АКХЗ», в редакції 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, чинній на момент викупу, надалі - Закон) акціонерне товариство має право за рішенням загальних зборів викупити в акціонерів акції за згодою власників цих акцій. Порядок реалізації цього права визначається у статуті товариства та/або рішенні загальних зборів. Рішенням загальних зборів обов`язково встановлюються: 1) порядок викупу, що включає максимальну кількість, тип та/або клас акцій, що викуповуються; 2) строк викупу; 3) ціна викупу (або порядок її визначення); 4) дії товариства щодо викуплених акцій (їх анулювання або продаж).

За приписами ч. 3 Закону товариство повинно протягом року з моменту викупу продати викуплені товариством акції або анулювати їх відповідно до рішення загальних зборів, яким було передбачено викуп товариством власних акцій.

В свою чергу, статтею 68 Закону встановлено порядок обов`язкового викупу акцій на вимогу акціонерів.

Так, частиною 1 ст. 68 Закону встановлено, що кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про: 1) злиття, приєднання, поділ, перетворення, виділ, зміну типу товариства; 2) надання згоди на вчинення товариством значних правочинів, у тому числі про попереднє надання згоди на вчинення значного правочину; 2-1) надання згоди на вчинення товариством правочину, щодо якого є заінтересованість; 3) зміну розміру статутного капіталу.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 68 Закону акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції. Перелік акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої та другої цієї статті, складається на підставі переліку акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах, на яких було прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.

Отже, статтями 66 та 68 Закону врегульовані різні процедури викупу акцій - добровільний та, відповідно, обов`язковий.

Так, 28.04.2016 проведено загальні збори акціонерів ПАТ «АКХЗ», на яких під час ухвалення рішень з питань, зокрема: 6 - «Зміна типу й найменування Товариства», 12 - «Попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися Товариством протягом одного року з дня проведення Загальних зборів акціонерів, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної вартості», 13 - «Прийняття рішення про вчинення правочинів, які можуть вчинятися Товариством протягом одного року з дня проведення Загальних зборів акціонерів, щодо яких є заінтересованість», деякі з акціонерів проголосували «проти».

Відповідачем надані суду письмові вимоги про здійснення обов`язкового викупу акцій у кількості 24 шт., в яких акціонери, посилаючись на ст.ст. 68, 69 Закону, вимагали викупити належні їм прості іменні акції за ціною, що не менше їх ринкової та оціночної вартості. Із двадцяти чотирьох акціонерів шість не надали необхідних відомостей для проведення обов`язкового викупу акцій, один акціонер відмовився від своєї вимоги.

У період з 15.08.2016 по 04.10.2016 ПрАТ «АКХЗ» здійснило обов`язковий викуп акцій в загальній кількості 3136036 акцій у сімнадцяти акціонерів, що підтверджується Річною інформацією емітента цінних паперів за 2016 рік.

Таким чином, відповідач здійснив обов`язковий викуп акцій на підставі ст. 68 Закону, а тому посилання позивача на ст. 66 Закону (в редакції, чинній у період викупу та продажу акцій), якою передбачена інша процедура викупу акцій (добровільний викуп) є безпідставними.

Статтями 68, 69 Закону (в редакції, чинній станом на дату здійснення обов`язкового викупу акцій та дату їх продажу) не було встановлено строк, протягом якого викуплені акції повинні бути продані та не встановлено наслідків пропуску такого строку.

Отже, оскільки станом на дату обов`язкового викупу акцій ПрАТ «АКХЗ» та їх подальшого продажу законодавством не було передбачено строку для продажу акцій, викуплених згідно ст. 68 Закону, подальший продаж акцій, що відбувся 06.10.2017, не суперечив вимогам чинного на той час законодавства України.

Враховуючи викладене, твердження позивача про те, що договір купівлі-продажу акцій ПрАТ «АКХЗ» від 06.10.2017 є нікчемним в силу закону є безпідставними та необґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до п. 4.9 Статуту ПрАТ «АКХЗ», затвердженого протоколом Загальних зборів акціонерів ПрАТ «АКХЗ» №23 від 26.04.2017, товариство зобов`язане у випадках, передбачених чинним законодавством України, здійснити оцінку та викуп акцій у акціонерів, які вимагають цього. Оцінка та викуп акцій здійснюються відповідно до цього Статуту, чинного законодавства України та внутрішніх документів товариства.

Пунктом 4.10 Статуту визначено, що у випадку викупу товариством власних акцій, товариство повинно протягом року з моменту викупу продати викуплені акції або анулювати їх відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів. Ціна продажу викуплених товариством акцій не може бути меншою за їх ринкову вартість, визначену відповідно до законодавства.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказує на те, що укладений між відповідачем 2 та відповідачем 3 правочин (договір №2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017) є нікчемним, оскільки його недійсність встановлена законом, а тому, на його думку, мають застосовуватись наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Отже, стаття 215 ЦК України розрізняє нікчемні та оспорювані правочини. Так, нікчемним визнається правочин, якщо його недійсність встановлена законом. Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, то вони вважаються недійсними з моменту їхнього укладання, незалежно від пред`явлення позову та рішення суду. Тобто в цьому випадку визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Іншим видом недійсних правочинів є оспорювані правочини. Їх відмінність від нікчемних полягає в тому, що оспорювані правочини припускаються дійсними, проте їх дійсність може бути оспорена стороною правочину або іншою зацікавленою особою.

Як зазначалось вище, укладання між відповідачем 2 та відповідачем 3 договору №2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017 не суперечило чинному на той час законодавству.

Разом з тим, положення Статуту, якими передбачений річний строк для продажу викуплених акцій або анулювання їх, вказують саме на оспорюваність такого договору.

Що стосується наслідків недійсності правочину, передбачених ч.1 ст.216 ЦК України, то їх застосування передбачено у разі визнання правочину недійсним.

Такі вимоги позивачем у позові не ставились, доказів визнання у судовому порядку недійсним укладеного між відповідачем 2 та відповідачем 3 договору №2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017 позивачем не надано.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, враховуючи вищевикладені висновки суду про те, що договір №2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017 не суперечив чинному на той час законодавству, та презумпцію правомірності правочину, договір (№2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017) станом на момент розгляду даної справи є чинним.

Позивачем було надано суду акт Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №815-СХ-6-Е від 12.12.2018, яким встановлено факт порушення ПрАТ «АКХЗ» строку, визначеного ст. 66 Закону України «Про акціонерні товариства».

В свою чергу відповідач 2 надав суду постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №63-ДП-Е від 27.02.2020 про закриття справи про правопорушення на ринку цінних паперів на підставі п.2 розділу ІІІ Правил №1470, за відсутністю факту вчинення правопорушення.

Позивач заперечив проти долучення до матеріалів справи вищевказаної постанови НКЦПФР в якості доказу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість.

Наданий позивачем акт Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №815-СХ-6-Е від 12.12.2018 про правопорушення на ринку цінних паперів, як і надану відповідачем 2 постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №63-ДП-Е від 27.02.2020 про закриття справи про правопорушення на ринку цінних паперів суд не враховує, з огляду на те, що питання дотримання відповідачем 2 вимог законодавства під час продажу викуплених акцій є предметом дослідження в межах даної справи та судом надано відповідну правову оцінку спірним правовідносинам.

Стосовно вимоги позивача про визнання договору, укладеного між компанією «Барленко ЛТД», компанією «Метінвест Б.В.» та ПрАТ «ФІРМА ВЕРХНЬОГО ОДЯГУ «ФЕЯ»», від 27.04.2018 про уповноваження Компанії «Барленко ЛТД» вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» - шляхом надсилання до акціонерного товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій акціонерного товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеними ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У статті 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем, в даному випадку відповідачами.

Положення частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Цивільний кодекс України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 628 зазначеного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Водночас за змістом частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У статті 215 Цивільного кодексу України унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Самі по собі дії осіб, зокрема, щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17.

Позивач, вважаючи порушеними свої права, звернувся з позовом у цій справі про визнання недійсним зокрема договору від 27.04.2018, укладеного між компанією «Барленко ЛТД», компанією «Метінвест Б.В.» та ПрАТ «ФІРМА ВЕРХНЬОГО ОДЯГУ «ФЕЯ»», стороною якого він не є. Акцентував, що спірний договір укладався з порушенням вимог закону (оскільки домінуючий пакет акцій придбаний з порушенням ст. 65-2 Закону «Про акціонерні товариства») та з протиправною метою незаконного заволодіння акціями громадян та юридичних осіб, що є порушенням прав акціонерів та вимог ст.ст.215, 216, 228 ЦК України.

Тобто у цій справі позов про визнання недійсним договору подала особа, яка не була його стороною, - заінтересована особа.

Суд зазначає, що особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, від 30.11.2016 у справі № 910/31110/15), під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Суд відзначає, що укладення між відповідачами 1, 3, 4 договору, яким його сторони домовились про уповноваження відповідача 1 на вчинення певних дій, зокрема, вимагати від інших акціонерів продажу належних їм акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» - шляхом надсилання до акціонерного товариства публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій акціонерного товариства та вчиняти всі інші дії відповідно до вимог та у порядку, визначеними ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» не порушує прав позивача, оскільки не є правочином з обов`язкового продажу акцій та не порушує прав та законних інтересів позивача.

Позивачем не доведено взаємозв`язок між наявністю права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «АКХЗ» та дійсність договору від 27.04.2018.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача 2 про те, що в будь-якому випадку, навіть якби потенційно акції у загальній кількості 3136036 штук не були продані «Метінвест Б.В.», BARLENCO LTD все одно разом з афілійованими особами здійснювали повний контроль над ПрАТ «АКХЗ» та опосередковано володіли акціями товариства в кількості 3136036 штук без формального, безпосереднього набуття цих акцій за правочином з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, положеннями Статуту ПрАТ «АКХЗ» передбачений річний строк для продажу викуплених акцій або анулювання їх, недотримання якого не надає суду права в межах розгляду даної справи достеменно встановити факт належності ПрАТ «АКХЗ» простих іменних акцій у кількості 3136036 штук станом на момент заявлення публічної безвідкличної вимоги.

Однак, суд погоджується з доводами відповідача 2 про те, що наявність чи відсутність права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПрАТ «АКХЗ» у сторін договору жодним чином не впливає на суть оспорюваного договору та здатність Компанії BARLENCO LTD діяти від імені таких осіб, представляти їх інтереси.

Відсутність порушення прав і законних інтересів позивача за спірним договором в оспорюваній частині є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.

Крім того, вимога позивача про визнання недійсним договору про уповноваження Компанії «Барленко ЛТД» діяти від імені інших акціонерів, як і вимога про визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого Компанією «Барленко ЛТД» 05.05.2018 - публічної безвідкличної вимоги про (примусове) придбання в усіх власників акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» є похідними від вимоги про застосування наслідків нікчемності правочину №2/2017 купівлі-продажу акцій від 06.10.2017 (яку судом було визнано необґрунтованою з вищенаведених підстав), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів позивача в частині маніпуляції зі спотворенням дійсної справедливої ринкової ціни акцій ПрАТ «АКХЗ» суд зазначає наступне.

Протоколом засідання Наглядової ради ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» №211 від 04.05.2018 затверджено ринкову вартість 1 (однієї) простої іменної акції ПрАТ «АКХЗ» у розмірі 13,13 гривень.

Вказаний протокол є чинним, не є скасованим та не визнавався недійсним в судовому порядку.

Відповідач 2 позбавлений права визначати ціну придбання, його повноваження обмежені тільки затвердженням ринкової вартості акцій, визначеної суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» ціна обов`язкового викупу акцій визначається як найбільша з наступних: найвища ціна акції, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, придбавали акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття домінуючого контрольного пакета акцій включно з датою набуття; найвища ціна, за якою заявник вимоги, його афілійовані особи або треті особи, що діють спільно з ним, опосередковано набули право власності на акції цього товариства протягом 12 місяців, що передують даті набуття такою особою домінуючого контрольного пакета акцій товариства включно з датою набуття, за умови що вартість акцій товариства, які прямо або опосередковано належать такій юридичній особі, за даними її останньої річної фінансової звітності, становить не менше 90 відсотків загальної вартості активів такої юридичної особи;3) ринкова вартість акцій товариства, визначена суб`єктом оціночної діяльності відповідно до статті 8 цього Закону станом на останній робочий день, що передує дню набуття заявником вимоги домінуючого пакета акцій товариства.

Статтею 8 Закону України «Про акціонерні товариства» унормовано, що ринкова вартість майна, у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства, визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність.

На момент надсилання відповідачу 2 Публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», BARLENKO LTD правомірно зазначено ціну придбання акцій - 15,00 гривень за одну просту іменну акцію ПрАТ «АКХЗ», як найвищу з визначених п.3 ч.5 ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства».

Враховуючи предмет позову та його підстави, а також те, що рішення Наглядової ради про затвердження ринкової вартості 1 (однієї) простої іменної акції ПрАТ «АКХЗ» у розмірі 13,13 гривень, оформлене протоколом засідання Наглядової ради ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» №211 від 04.05.2018 є чинним, суд позбавлений права виходити за межі предмета спору у даній справі та вирішувати окремий спір щодо законності зазначеного рішення Наглядової ради.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідачів солідарно компенсувати позивачу завдані збитки шляхом повернення йому придбаних в обов`язковому порядку акцій та відшкодування упущеної вигоди у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень, у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017 рік, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох складових правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено, що 17.05.2018 BARLENCO LTD перераховано 146275680,00 гривень для виплат міноритарним акціонерам ціни акцій ПрАТ «АКХЗ» на рахунок умовного зберігання, відкритий в банківській установі ПАТ «ПУМБ».

Враховуючи вищевикладені висновки суду та чинність запровадженої процедури викупу акцій в порядку ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства», факт завдання збитків протиправною поведінкою відповідачів є недоведеним.

Крім того, до відповідач 2 взагалі не є власником домінуючого контрольного пакету акцій та суб`єктом подання публічної безвідкличної вимоги, що виключає можливість пред`явлення до нього вимог про відшкодування збитків.

Що стосується вимоги в частині зобов`язання відповідачів солідарно відшкодувати упущену вигоду у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень, який позивач міг би реально отримати за свої 16400 акцій ПрАТ «АКХЗ» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017, суд зазначає, що питання щодо виплати дивідендів належить до виключної компетенції вищого органу управління ПрАТ «АКХЗ». Суд не може перебирати на себе функції з управління товариства, а лише перевіряє обґрунтованість та законність прийняття рішення.

З огляду на відсутність у позивача підстав вимагати повернення акцій в кількості 16400 штук на його рахунок, як встановлено вище, тому в останнього не має права на відшкодування йому упущеної вигоди у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень за 16 400 акцій ПрАТ «АКХЗ» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017 рік.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Європейський Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору залишаються за останнім.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 130, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача 1: BARLENCO LTD (компанії «Барленко ЛТД») від імені якої діє уповноважена особа Шелехов Євген Анатолійович, відповідача 2: Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод», відповідача 3: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. про: визнання недійсними договору від 27.04.2018, укладеного між компанією «Барленко ЛТД», компанією «Метінвест Б.В.» та ПрАТ «ФІРМА ВЕРХНЬОГО ОДЯГУ «ФЕЯ»» та одностороннього правочину, вчиненого Компанією «Барленко ЛТД» 05.05.2018 - публічної безвідкличної вимоги про (примусове) придбання в усіх власників акцій ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод»; зобов`язання солідарно компенсувати позивачу майнову шкоду, спричинену йому спільними діями відповідачів в результаті укладання та виконання ними правочинів, що не відповідають вимогам закону, а саме: повернути ОСОБА_1 акції Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» в кількості 16 400 штук на його рахунок у цінних паперах за № НОМЕР_3 , відкритий у зберігача цінних паперів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-інвест» в м. Херсоні та відшкодувати йому упущену вигоду у вигляді недоотриманого доходу в розмірі 193 372,40 гривень, який позивач міг би реально отримати за свої 16 400 акцій ПрАТ «АКХЗ» у вигляді нарахованих на ці акції дивідендів за 2017, - відмовити.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 22.04.2021 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2021.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

Відповідач1: BARLENCO LTD (компанії «Барленко ЛТД») (Themistokli Dervi. 3 Julia House. 1066. Nicosia. Cuprus (Фемістоклі Дерві, 3 Джулія Хаус, 1066, Нікосія, Кіпр); реєстраційний номер: НЕ 221823) від імені якої діє уповноважена особа Шелехов Євген Анатолійович ( 01133, місто Київ, провулок Лабораторний, будинок №12 )

Відповідач 2: Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок №1; )

Відповідач 3: PRIVATE LIMITED LIABILITY COMPANY METINVEST B.V. (компанії «Метінвест Б.В.» (Nassaulaan 2A. 2514JS's-Gravenhage. The Netherlands (Нассаулан 2А, 2514JS м.Гаага, Нідерланди); номер в торговельному реєстрі Торгової палати Нідерландів 24321697)

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма верхнього одягу «Фея» (87515, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Гергіївська, будинок 2; )

Суддя С.М. Фурсова