УХВАЛА

20 квітня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/2077/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Іоннікова І.А., судді - Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю.)

від

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 2 074 052,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 074 052,16 грн суми боргу та 31 110,78 грн витрати по сплаті судового збору.

Суд першої інстанції виходив з того, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором про надання послуг №03/НО-191398/НЮ від 03.12.2019 належним чином доведений, документально підтверджений та строк оплати є таким, що настав.

18.02.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнив, скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що місцевий господарський суд дійшов передчасних висновків при прийнятті оскаржуваного рішення щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки, на момент звернення позивача з цим позовом до суду першої інстанції - 13.02.2020, права позивача не були порушенні, так як відповідно до пункту 4.1. договору строк оплати за надані послуги не настав, податкова накладна була зареєстрована позивачем лише 24.07.2020.

01.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Констебль" звернулося з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції, в якій просить її скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

1) Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

18.02.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі № 910/2077/20, повний текст якої складено 02.03.2021. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги є 22.03.2021.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою 01.04.2021, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

За приписами частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Приписом частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 він отримав 12.03.2021, на підтвердження чого додає копію конверта зі штрихкодовим номером 969. Водночас не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

З огляду на те, що скаржник не подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України залишається без руху для надання строку на усунення встановлених недоліків.

2) Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону від 15.01.2020 № 460 - ІХ, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Таким чином, касаційна скарга на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції має містити:

1) зазначення конкретної норми матеріального та процесуального права (абзац, пункт, частина статті), яку неправильно застосував чи порушив суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

2) посилання на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, і при цьому, додатково зазначається:

- постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми матеріального права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні - у разі оскарження судових рішень з тієї підстави, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України);

- обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду - у разі оскарження судових рішень з підстави необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає неправильне застосування відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі оскарження судового рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що:

- у касаційній скарзі скаржник викладає фактичні обставини справи, що встановлені судами попередніх інстанцій;

- цитує положення частини 1 статті 613, статей 901, 903 Цивільного кодексу України, статей 3, 173, 174 та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України;

- зазначає про висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 908/3565/16.

Водночас скаржник не визначає жодної з підстав касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України та чітко не зазначає норми права, які на його думку, неправильно застосовані/порушені судами попередніх інстанцій.

Таке обґрунтування скарги не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288 пункту 5 частини 2 статті 290, частини 2,3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 910/2077/20 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Констебль" протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху подати до Верховного Суду:

- заяву про поновлення строку на касаційне оскарження;

- уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити неправильно застосовані чи порушені судом апеляційної інстанції норми права з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Констебль", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження - суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі; у разі невиконання решти вимог цієї ухвали - касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Кондратова