ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" квітня 2021 р. Справа№ 910/9339/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Рибчич А.В.

за участю представників:

позивача - Сіваков Л.М.

відповідача - Безсмертна М.Т.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»

на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р. (повне рішення складено 11.12.2020 р.)

у справі № 910/9339/20 (суддя - Нечай О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло»

про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р. (повне рішення складено 11.12.2020 р.) у справі № 910/9339/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» в особі директора Кокера Безіла Арнольдовича забезпечити проведення за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2019 р. включно аудиту відповідача на вимогу Сівакова Леоніда Миколайовича шляхом надання аудитору засвідчених підписом директора товариства копій всіх документів, необхідних для проведення аудиту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» 04.01.2021 р. подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Також у тексті апеляційної скарги Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду на підставі ч. 2 ст. 256 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» у справі № 910/9339/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/9339/20 та призначено її до розгляду на 02.03.2021 р.

Засідання суду, призначене на 02.03.2021 р., не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді Буравльова С.І. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 р. справу № 910/9339/20 призначено до розгляду на 25.03.2021 р.

До суду 25.03.2021 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з мирним вирішенням спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено до 08.04.2021 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2021 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 21.04.2021 р.

До канцелярії 20.04.2021 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» подано клопотання про відвід суддів Андрієнка В.В. та Буравльова С.І.

Відвід мотивовано наявністю сумнівів у неупередженості та об`єктивності суддів Буравльова С.І. та Андрієнка В.В. у розгляді даної справи, оскільки вказаними суддями були розглянуті інші справи за участі одночасно як ОСОБА_1 , так і Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло». Крім того, у відповідача є об`єктивні побоювання, що судом під час розгляду будуть порушуватись його права та інтереси та, серед іншого прийматися суперечливі рішення. Тому, відповідач зазначає, що дана колегія суддів підлягає відводу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Таким чином, оскільки даний відвід заявлено пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання, питання про відвід вирішується колегією суддів у складі: Буравльов С.І., Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Дослідивши наведені відповідачем аргументи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У рішенні у справі «Олександр Волков проти України» зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні у справі «Білуха проти України» зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Як уже було зазначено, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

На переконання суду, у заяві про відвід відповідачем не наведено жодних доводів у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України для існування підстав для відводу колегії суддів.

При цьому, сама лише наявність сумнівів стосовно неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи дійсно надає право учаснику справи заявити відвід такому судді. Однак, на переконання апеляційного суду, такий відвід повинен бути достатньо вмотивованим та містити підстави його заявлення. Однак, відповідачем таких підстав у поданій заяві не зазначено, а лише вказано про можливість наявності у суддів вже сформованої правової позиції під час розгляду справ № 901/10184/14 та № 910/8113/16. Проте, наведені аргументи не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З урахуванням наведеного, розглянувши клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» про відвід суддів Буравльова С.І. та Андрієнка В.В. у справі № 910/9339/20, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки наведені заявником доводи у розумінні ст. ст. ст. 35, 36 ГПК України не можуть бути підставою для відводу судді.

Згідно з п. п. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 35, 38-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» відвід суддів Буравльова С.І. та Андрієнка В.В. у справі № 910/9339/20.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Світло» про відвід суддів Буравльова С.І. та Андрієнка В.В. у справі № 910/9339/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна