ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. Справа№ 910/10485/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020

у справі № 910/10485/20 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії

"Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного підприємства "Гарант-Енерго"

про стягнення 674 754, 14 грн

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання:

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Гарант-Енерго" про стягнення штрафних санкцій, нарахованих за неналежне виконання умов договору № ОД/Е-19-958НЮ від 19.12.2019 в сумі 674 754, 14 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 910/10485/20 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 910/10485/20 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також судове рішення прийнято з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що відповідач, отримавши заявку про готовність об`єкта до початку робіт від 19.12.2019, лише 24.12.2019 надає заявку на відключення електроенергії. При цьому строк виконання цих робіт визначений до 31.12.2019. Також апелянт вказує на те, що сам відповідач у своєму листі від 28.12.2020 вих. № 26/12-19/5 зазначає, що заявка на відключення електроенергії була відхилена диспетчерською службою АТ «Одесаобленерго», а не з підстав відмови позивача. За доводами апелянта, диспетчерською службою АТ «Одесаобленерго» було відмовлено у відключенні електропостачання у зв`язку з недотриманням підрядником термінів регламенту подачі відповідних заявок. Позивач вказує на те, що залізниця не здійснює відключення від струму, а тому висновок суду про те, що замовником не було задоволено заявку підрядника є необґрунтованими. Крім того апелянт вказує на порушення місцевим господарським судом приписів ч. 8 ст. 80 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021, справа № 910/10485/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020; розгляд справи призначено на 01.03.2021; запропоновано учасникам справи подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання та повідомлено строки на їх подання.

В межах встановлених судом процесуальних строків від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просила рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач у відзиві зазначає, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим, ухваленим відповідно до вимог матеріального права з дотриманням норм процесуального права, на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Так, відповідач стверджує, що оскільки позивач не забезпечив відключення від струму лінії електропостачання, у підрядника була відсутня можливість вчасно виконати роботи.

26.02.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких, зокрема, просив не враховувати додаткові докази, що були надані відповідачем разом з відзивом на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 01.03.2021 оголошено перерву до 29.03.2021.

24.03.2021 від ПП "Гарант-Енерго" надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи нових доказів.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Алданової С.О. на лікарняному судове засідання, що було призначено на 29.03.2021 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2021 розгляд справи призначено на 12.04.2021.

07.04.2021 від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить врахувати обставини, що були встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 у справі № 910/10484/20 та в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягають доведенню в даній справі.

В судове засідання 12.04.2021 представник позивача не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке задоволено судом.

В судовому засіданні 12.04.2021 судом на обговорення поставлені клопотання відповідача про надання нових доказів та клопотання про застосування приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Розглянувши вказані клопотання, заслухавши думку присутнього представника відповідача, колегія суддів відмовляє в їх задоволенні виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, виходячи з правового аналізу чинних норм процесуального законодавства, за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Обмеження права на подання доказів в суд апеляційної інстанції покликано активізувати змагальний процес в суді першої інстанції. Його можливо розглядати як своєрідну процесуальну санкцію за невиконання особою, що бере участь у справі, своїх обов`язків по доказуванню в суді першої інстанції.

Так, обґрунтовуючи неможливість подання до суду першої інстанції доказів, що не були предметом дослідження під час розгляду спору, відповідач посилається на те, що фотокопії погодження заявок АТ «ДТЕК Одеські електромережі» про відключення були відсутні у сторони та отримані лише в березні 2021 згідно адвокатського запиту від 03.02.2021 № 03/02-01/01.

Однак наведені обставини неможливості подання доказів в суді першої інстанції не можуть бути кваліфіковані судовою колегією як такі, що об`єктивно не залежали від відповідача, оскільки звернення адвоката підприємства з відповідним запитом до АТ «ДТЕК Одеські електромережі» лише в лютому 2021 залежало виключно від суб`єктивної поведінки сторони та не може свідчити про наявність перешкод у вчиненні ПП "Гарант-Енерго" дій із збирання доказів і вчасного їх подання на розгляд суду.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, користуючись правами суду першої інстанції в межах повноважень, наданих процесуальним законом апеляційному господарському суду, а також з дотриманням принципів справедливості та балансу інтересів, здійснює розгляд справи за наявними у справі документами.

Відносно заявленого відповідачем клопотання про застосування приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України судова колегія констатує, що за змістом вказаної норми обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.05.2018 у справі №910/9823/17.

Зі змісту судових рішень у справі № 910/10484/20, в яких за доводами відповідача встановлено преюдиційні обставини, вбачається, що предметом дослідження у ній були правовідносини між сторонами, що виникли на підставі договору підряду № ОД/Е-19-959НЮ від 19.12.2019. Тоді як підставою виникнення спору у цій справі стало неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором підряду № ОД/Е-19-958НЮ від 19.12.2019. При цьому, посилання представника відповідача на ідентичність змісту договорів, обставин обґрунтування підстав позову простроченням виконання відповідачем зобов`язань та звернення позивача з аналогічним позовом про стягнення штрафних санкцій не може свідчити про встановлення судами в рамках розгляду справи № 910/10484/20 преюдиційних обставин для цієї справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.04.2021 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задовлення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Місцевим господарським судом на підставі наявних в матеріалах справи документів вірно встановлено, що 19.12.2019 року між АТ "Українська залізниця" в особі начальника служби електропостачання Регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" (замовник за договором, позивач у справі) та ПП "Гарант-Енерго" (підрядник за договором, відповідач у справі) було укладено договір № ОД/Е-19-958НЮ (далі - договір), за умовами якого відповідач зобов`язався виконати на власний ризик та відповідно до умов цього договору роботи з реконструкції ВРП-35 кВ ПС Куліндорове із приєднанням сонячної електростанції ТОВ "Гільдендорф Енерджи", яка розташована на території Лиманського району Одеської області, Красносільська сільрада, та передати виконану роботу замовнику, а замовник, у свою чергу, зобов`язався прийняти і оплатити виконану роботу.

Відповідно до пункту 1.2 договору склад та обсяги робіт, що підлягають виконанню, визначаються кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1).

За умовами пункту 3.1 Договору вартість виконання підрядником робіт з реконструкції ВРП-35 кВ ПС Куліндорове із приєднанням сонячної електростанції ТОВ "Гільдендорф Енерджи", яка розташована на території Лиманського району Одеської області, Красносільська с/рада, визначена у договірній ціні (додаток № 1) і складає 4 449 600,00 грн., в тому числі: вартість робіт - 3 708 000,00 грн., ПДВ - 741 600,00 грн.

Днем отримання результатів виконаних робіт вважається день підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (пункт 4.3 Договору).

Згідно п. 5.1 договору виконання робіт проводиться протягом строку дії Договору тільки на підставі наданої письмової заявки замовника, яка вважається дозволом на виконання робіт та є підтвердженням готовності замовника до прийняття виконаних робіт.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що термін виконання робіт починається з моменту отримання письмової заявки від замовника про готовність об`єкту до початку робіт, до 31.12.2019 з правом дострокового виконання.

Відповідно до п. 7.4 договору передача і приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за місцем виконання робіт протягом 15 днів з моменту отримання повідомлення замовником від підрядника про готовність до передачі результату робіт і оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт (форми КБ-2в) і довідки КБ-3.

За змістом п. 15.1 цього договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору.

Відповідно до пункту 9.2 Договору за прострочення виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаних (несвоєчасно виконаних) робіт за кожний день прострочення.

За умовами пункту 9.3 цього правочину за невиконані роботи у строк, передбачений договором, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості невиконаних (несвоєчасно виконаних) робіт.

Згідно платіжного доручення № 2760395 від 29.05.2020 позивач розрахувався за виконані відповідачем роботи в загальній сумі 3 835 621,58 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання погоджених між сторонами робіт за договором, листом № НЮ-09/20 від 01.06.2020 позивач звернувся до ПП "Гарант-Енерго" з претензією, в якій на підставі положень пунктів 9.2, 9.3 договору просив сплатити на рахунок замовника нараховані останнім суми штрафних санкцій, а саме: пеню в розмірі 291 191,98 грн та штраф у сумі 383 562,16 грн.

Оскільки наведена претензія листом відповідача № 11/06-20/3 від 11.06.2020 була залишена підрядником без задоволення з посиланням на її необґрунтованість, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з ПП "Гарант-Енерго" вищенаведених штрафних санкцій у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Дослідивши зміст договору, укладеного між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом надана вірна оцінка правової природи правовідносин між сторонами за укладеним правочином, як договору підряду, а відтак, правове регулювання цих відносин здійснюється за правилами глави 61 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України унормовано, що за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Як вже зазначалось у даній постанові, між сторонами було узгоджено строк виконання робіт до 31.12.2019.

Листом від 24.01.2020 № 24/01-20/3 ПП "Гарант-Енерго" передало на підписання замовнику відповідні акти форми КБ-2в та довідку форми КБ-3.

Листом від 27.01.2020 № 27/01-20/4 відповідач повідомив службу електропостачання регіональної філії позивача "Одеська Залізниця" про готовність робіт та просив повідомити дату прийняття вказаних робіт та пакету виконавчої документації.

Листом від 31.01.2020 № 31/01-20/2 відповідач також надав роз`яснення на зауваження Начальника служби електропостачання регіональної філії "Одеська Залізниця" Данильченка В.І. з приводу перерахування кошторисної трудомісткості у відповідності до фактичної трудомісткості робіт.

Зі змісту наявних у матеріалах справи копій довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2020 року форми КБ-3, акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 року форми КБ-2в та акта № 2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2020 року форми КБ-2в вбачається, що наведені документи були підписані лише 07.05.2020 року.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом та не спростовано апелянтом під час перегляду справи в апеляційному порядку, листом від 24.12.2019 № 24/12-19/2 відповідач, для виконання робіт з монтажу та підключення чотирьох комірок 35 кВт, звертався до замовника з проханням подати відповідну заяву до ДС АТ "Одесаобленерго" та організувати відключення по графіку з 24.12.2019 по 30.12.2019 з 22:00 год. до 07:00 год. ранку щодня. Отримання вказаного листа позивачем не заперечується.

Також листом від 26.12.2019 № 26/12-19/4 (вхідний номер замовника від 28.12.2019 № 6903) ПП "Гарант-Енерго" звернулось до замовника та вказало, що для виконання робіт з монтажу та підключення комірок 35 кВ, відповідач листом від 24.12.2019 № 24/12-19/2 звернувся до регіональної філії позивача "Одеськазалізниця" з проханням послідовного відключення 1-ї та 2-ї секції шин ПС Куліндорове. Однак заявка на відключення була відхилена диспетчерською службою АТ "Одесаобленерго". У зв`язку з цим, підрядник просив укласти додаткову угоду до договору та продовжити термін виконання робіт.

Доказів того, що позивачем здійснено необхідні дії, зокрема, із звернення до АТ "Одесаобленерго" для забезпечення відключення від електропостачання в межах строків графіку визначеного відповідачем, або в межах строків узгоджених сторонами в договорі, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов`язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв`язку з невиконанням замовником договору.

Згідно ст. 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

За змістом п. 8.3 договору підрядник має право зупиняти роботи у разі невиконання замовником своїх зобов`язань за даним договором, що призвело до ускладнення або неможливості проведення підрядником робіт.

Отже, беручи до уваги те, що позивачем належними засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України не спротосвано заперечень відповідача щодо наявності підстав для відстрочення виконання робіт у зв`язку з недоведенням обставин вчинення замовником усіх дій, необхідних для виконання робіт, пов`язаних з реконструкцією ВРП-35 кВ ПС Куліндорове із приєднанням сонячної електростанції, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що затримка у виконанні відповідачем передбачених договором робіт (26 днів січня місяця 2020 року) виникла з вини самого позивача. Відтак підстави для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення штрафних санкцій (пені та штрафу) у даній справі відсутні. Зворотного апелянтом під час перегляду справи в апеляційному порядку не доведено.

Доводи апелянта про те, що відповідач, незважаючи на заявку позивача про готовність об`єкта до початку робіт від 19.12.2019, лише 24.12.2019 подає заявку на відключення електроенергії, не можуть свідчити про наявність обставин прострочки виконання ПП "Гарант-Енерго" договірних зобов`язань з виконання вищенаведених робіт в строк до 31.12.2019. Доказів того, що відповідач, у випадку забезпечення замовником відключення за його заявкою електроенергії в межах графіку, визначеного у листі від 24.12.2019 № 24/12-19/2, не зміг виконати роботи вчасно суду не надано. Відтак вказані аргументи визнаються судовою колегією безпідставними та відхиляються за їх необґрунтованістю.

Відносно тверджень апелянта про порушення місцевим господарським судом приписів чинного процесуального законодавства в частині прийняття доказів судова колегія зазначає, що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення і посилання апелянта на те, що він не здійснює відключення електроенергії, а заявка підрядника була відхилена диспетчерською службою АТ «Одесаобленерго», оскільки саме у зв`язку з неможливістю підрядника вирішення відповідного питання останній звернувся до замовника з проханням про сприяння у вирішенні відповідного питання.

Щодо наведених апелянтом підстав відмови диспетчерської служби АТ «Одесаобленерго» у відключенні судова колегія зазначає, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи відповідних доказів, наведеним обставинам не може бути надана відповідна оцінка.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що у відповідності до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі відхиляються апеляційною інстанцією, оскільки не впливають на правильність прийняття судом оскаржуваного рішення у даній справі.

Підсумовуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що викладені в оскаржуваному рішенні висновки не відповідають обставинам справи, а також прийняття судового рішення з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 у справі № 910/10485/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 у справі №910/10485/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 у справі №910/10485/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

4. Справу №910/10485/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк

Повний текст постанови складено 19.04.2021