ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.04.2021 Справа № 920/421/20
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., судді Резніченко О.Ю., судді Жерьобкіної Є.А., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/421/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом: першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, 79, м. Суми, 40000), в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради (вул. Петропавлівська, 91, м. Суми, 40000)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство Нотехс (вул. Реміснича, 35-2, м. Суми, 40004)

про стягнення 1285639 грн 58 коп.,

представники сторін:

прокурор Васянович М.В.;

позивача не з`явився;

відповідача адвокат Марченко І.І.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради заборгованість з коштів пайової участі у розвитку інфраструктури в розмірі 1285639 грн 58 коп., з яких: 1168830 грн 32 коп. основний борг, 104075 грн пеня, 12733 грн 64 коп. 3% річних) відповідно до умов Договору про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми від 21.07.2015 № 23; а також покласти на відповідача судові витрати.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2020 справу розподілено судді Заєць С.В.

Ухвалою суду від 08.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.06.2020.

Ухвалою суду від 03.11.2020 призначено колегіальний розгляд справи №920/421/20 та передано справу Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярії) господарського суду Сумської області для визначення складу колегії суддів у справі.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів справу № 920/421/20 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Заєць С.В., суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Котельницька В.Л.

Ухвалою суду від 06.11.2020 прийнято справу № 920/421/20 до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Заєць С.В., суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Котельницька В.Л.; розгляд справи розпочато спочатку та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.02.2021 задоволено заяву представника відповідача про відвід судді Заєць С.В. та судді Котельницької В.Л. та передано матеріали справи № 920/421/20 для визначення іншого складу суду за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.02.2021 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Яковенко В.В., суддя Резніченко О.Ю., суддя Жерьобкіна Є.А.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.02.2021 постановлено розгляд справи № 920/421/20 почати спочатку та призначити підготовче засідання на 24.02.2021.

Ухвалою суду від 24.02.2021 відкладено підготовче засідання на 30.03.2021.

Однак 30.03.2021 розгляд справи не відбувся, оскільки суддя Жерьобкіна Є.А. знаходилась у відпустці з 22.03.2021 по 02.04.2021, суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відпустці 05.04.2021, що унеможливлювало розгляд справи.

Ухвалою суду від 06.04.2021 продовжено строк підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 13.04.2021.

21.09.2020 представник відповідача подав до суду клопотання б/н від 21.09.2020 (вх.№2877к), відповідно до якого просить суд залишити позовну заяву першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури від 04.05.2020 без розгляду, оскільки позовна заява підписана особою, яка немає права її підписувати.

22.09.2020 від представника відповідача надійшло до суду клопотання б/н від 22.09.2020 (вх.№ 2890к), відповідно до якого просить суд залишити позовну заяву першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури від 04.05.2020 без розгляду, оскільки позовна заява підписана особою, яка немає процесуальної дієздатності.

05.10.2020 Сумською місцевою прокуратурою подано до суду заперечення № 34-11183вих-20 від 05.10.2020 на клопотання ТОВ ВКП Нотехс, відповідно до якого вважає клопотання відповідача про залишення позову без розгляду необґрунтованим та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

15.10.2020 від представника відповідача надійшли до суду письмові пояснення, відповідно до якого просить суд залишити позовну заяву першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури від 04.05.2020 без розгляду, оскільки позовну заяву від імені прокуратури підписано особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Зазначені клопотання представника відповідача вмотивовані тим, що у позовній заяві першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури не обґрунтовано наявність виключних підстав, за яких Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради не змогло звернутися до суду у зв`язку з чим виникли підстави для звернення прокурора до суду із даним позовом, а тому просить суд залишити зазначену позовну заяву без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України, оскільки позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності. Крім того, представник відповідача зазначив, що позовну заяву від імені прокуратури підписано особою, яка не мала на це відповідних повноважень, оскільки сама лише наявність повноважень у першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури, встановлених ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» без дотримання вимог ч. 3 ст. 13 цього ж Закону, не є самостійною підставою для підписання першим заступником керівника Сумської місцевої прокуратури позовної заяви, тому просить суд залишити зазначену позовну заяву без розгляду також на підставі п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Щодо тверджень відповідача стосовно того, що позовна заява підписана особою, яка не мала права її підписувати, суд зазначає наступне.

Статтею 121 Конституції України визначено, що прокуратура становить єдину систему, на яку покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, передбачених законом.

У відповідності до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Отже, право на подання позовної заяви до суду надано у т.ч. першому заступнику керівника місцевої прокуратури, яким відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про прокуратуру» на час підписання позовної заяви була Слабунова Ю.В.

При цьому процесуальне становище прокурора при здійсненні конституційної функції представництва в суді інтересів держави визначається його компетенцією.

Прокурор є службовою особою державного органу - прокуратури - і діє без його спеціальних доручень, на підставі закону та свого службового становища, оскільки виконує покладені на органи прокуратури завдання і функції щодо представництва в суді державних інтересів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України (судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України) у постанові від 18.10.2016 у справі № 826/10324/14.

Більш того, у постанові від 17.03.2020 у справі № 704/1233/17 Верховний Суд робить висновок, що прокурор, здійснюючи функцію представництва, діє не від органу прокуратури як юридичної особи, а виключно від імені держави.

Висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 у справі № 819/198/17 та від 27.05.2020 у справі № 819/478/16, на які в обгрунтування залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст. 226 ГПК України, посилається відповідач, господарський суд не покладає в основу висновків у даній справі, з огляду на те, що у зазначених справах прокурор не здійснював функцію представництва інтересів держави, а був представником юридичної особи у спірних правовідносинах.

Таким чином, вищевказана позовна заява подана до господарського суду та підписана першим заступником керівника Сумської місцевої прокуратури не від імені прокуратури, а в порядку представництва інтересів держави в межах повноважень, визначених Законом України «Про прокуратуру» та Господарського процесуального кодексу України.

Щодо тверджень представника відповідача стосовно того, що у позовній заяві першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури не обґрунтовано наявність виключних підстав, за яких позивач не звернувся до суду самостійно, у зв`язку з чим виникли підстави для звернення прокурора до суду із даним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частин першої четвертої статті 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, чинним законодавством визначено дві обов`язкових умови, за обов`язкової наявності яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді: 1) порушення або загроза порушення інтересів держави та 2) не здійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, Європейський Суд з прав людини (далі ЄСПЛ), вирішуючи спори, неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї з сторін.

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання участі прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує на скільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Зокрема, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) Європейський Суд з прав людини висловив таку позицію: «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси. або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

У справі «Бацаніна проти Росії» (№ 393202, 26.05.2009) ЄСПЛ зазначив, що порушення справи за ініціативою прокурора не завжди ставить протилежну сторону у «завідомо невигідне становище». Залишається встановити, чи було дотримано у такій справі принцип «справедливої рівноваги» між сторонами, враховуючи участь прокурора у процесі (п. 25 рішення).

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Так, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідають принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Чинним законодавством чітко не визначено, що необхідно розуміти під «нездійсненням або неналежним здійсненням суб`єктом владних повноважень своїх функцій», у зв`язку із чим прокурор у кожному випадку обґрунтовує та доводить наявність відповідних фактів самостійно з огляду на конкретні обставини справи. Під час встановлення підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді враховуються висновки Верховного Суду, зроблені при розгляді інших справ за участю прокурора (ухвали від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17, від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанови від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 13.06.2018 у справі № 687/379/17-ц, № 924/1256/17, від 13.11.2019 у справі № 925/315/19, від 21.01.2020 у справі № 910/2538/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

«Нездійснення захисту» полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної; посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Слід зазначити, що норма ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вимагає від прокурора доведення лише факту нездійснення або неналежного здійснення уповноваженим органом своїх повноважень, а не правових наслідків, які наступили для осіб, які їх вчинили, зокрема, у вигляді притягнення до кримінальної або дисциплінарної відповідальності.

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 920/121/19, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 826/15338/18, від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18.

А тому, прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрутованим.

Аналогічна правова позиція щодо обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді та підтвердження бездіяльності уповноваженого органу викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Встановивши, що ТОВ «ВКП «Нотехс» порушило умови договору про залучення, розрахунок розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури м. Суми, Сумською місцевою прокуратурою направлялися листи від 21.04.2020 та від 27.04.2020, в яких прокурор, з метою усунення порушень, які спричиняють істотну шкоду інтересам держави, звертався до Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради із пропозицією самостійно звернутися до суду із позовною заявою для усунення зазначених порушень.

Листами від 08.04.2020 та від 29.04.2020 Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради повідомило, що у зв`язку із недостатніми видатками, у Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради відсутня можливість самостійно звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості по сплаті коштів пайової участі за договором від 21.07.2015 № 23.

У даному випадку інтереси держави потребували невідкладного захисту, оскільки, через невиконання відповідачем умов договору від 21.07.2015 місцевий бюджет може недоотримати 1285639,58 грн., а Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради самостійно не вжило заходів для захисту інтересів держави, тобто компетентний орган у розумні строки до суду для захисту інтересів держави не звернувся.

Таким чином, уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах є Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради, яке наділене усіма можливими засобами правового захисту, зокрема звернення з позовом до суду, яким допущено бездіяльність та не здійснено захисту інтересів держави у встановленому законом порядку, що і стало підставою для звернення прокурора у даному випадку з позовом до суду.

У позовній заяві прокурором обґрунтовано порушення інтересів держави у спірних правовідносинах.

Зокрема, у відповідності до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Враховуючи наявність підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором, зважаючи на дотримання прокурором вимог Закону України «Про прокуратуру», суд вважає правомірним звернення першого заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Управління капітального будівництва і дорожнього господарства Сумської міської ради з даним позовом до господарського суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності та позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю підстав для залишення цього позову без розгляду, клопотання представника ТОВ «ВКП «Нотехс» про залишення позову першого заступника Сумської місцевої прокуратури без розгляду на підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України є необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно з ч.2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, будь-яких інших заяв або клопотань, які мають бути розглянуті до початку розгляду справи по суті до суду не надходило, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 185, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотань представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

2. Закрити підготовче провадження у справі № 920/421/20.

3. Призначити справу № 920/421/20 до судового розгляду по суті на 11.05.2021, 12:00. Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Сумської області за адресою: м. Суми, проспект Шевченка Тараса, 18/1, 1-й поверх, зал судового засідання № 3.

4. Повідомити сторін про право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також про обов`язок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання, зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти або іншої аналогічної інформації.

5. Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

6. Копію ухвали направити учасникам у справі.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: htps://court.gov.ua/sud5021/.

Головуючий суддя В.В. Яковенко
Суддя О.Ю. Резніченко

Суддя Є.А. Жерьобкіна