ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2021 р. Справа№ 910/3793/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

за участю представника(-ів) згідно протоколу судового засідання від 07.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 (повний текст складено 15.02.2021) (суддя Нечай О.В.)

за заявою Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 за нововиявленими обставинами

у справі №910/3793/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 65 608,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми збитків у вигляді нестачі у розмірі 65 608,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем обов`язку забезпечити збереження вантажу в процесі перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки у розмірі вартості нестачі (втраченого) вантажу на суму 65 608,20 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі №910/3793/20 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" суму збитків у вигляді нестачі у розмірі 65 583,60 грн та судовий збір у розмірі 2 101,16 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

28.09.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 у справі №910/3793/20 видано наказ.

08.12.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі № 910/3793/20 за нововиявленими обставинами, відповідно до якої відповідач просив суд першої інстанції скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі №910/3793/20 і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" про залучення до участі у справі № 910/3793/20 співвідповідача - Державного підприємства "Торецьквугілля". Відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі № 910/3793/20 за нововиявленими обставинами. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі № 910/3793/20 залишено в силі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачем не надано доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин в розумінні чинного процесуального закону, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі № 910/3793/20, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні нововиявлені обставини, відповідно, відсутні правові підстави для скасування чи зміни судового рішення у справі.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021, задовольнити заяву відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 по справі №910/3793/20 і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, прийнятою за неправильного застосування норм матеріального права, за неправильного установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильної оцінки доказів.

Зокрема, відповідач вважає, що основною нововиявленою обставиною у даній справі є встановлений судовими рішеннями у справах №905/535/20, №905/744/20, №905/745/20 та №905/746/20 факт неправильного зазначення вантажовідправником ДП "Торецьквуггілля" маси вантажу в перевізних документах, зокрема в комерційних актах №454502/39/293, №454502/38/292, №454502/37/290 та №454502/40/291 від 27.10.2019, які були предметом спору у справі №910/3793/20.

Разом з цими відповідач зазначає, що вищезагдана нововиявлена обставина не була відома відповідачу під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, оскільки ця обставина була встановлена лише після набранням чинності вищевказаних судових рішень, тобто після прийняття рішення у справі №910/3793/20.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Позивач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, хоча був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., судді Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/3793/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 07.04.2021.

01.04.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" адвоката Єрьмичевої А.В. електронною поштою надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 07.04.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2021 у справі №910/3793/20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. на лікарняному, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021, справу №910/3793/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/3793/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Тарасенко К.В; задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" адвоката Єрьмичевої А.В. про участь у судовому засіданні 07.04.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon"; вирішено розгляд апеляційної скарги здіснювати в судовому засіданні 07.04.2021 у режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

В судове засідання, яке відбулося 07.04.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причину відсутності суду апеляційної інстанції не повідомив, оскільки явка представника позивача у судове засідання не була визнана судом обов`язковою. Також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду позивача (поштове повідомлення за трек-номером 349 про вручення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021), колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за наявними матеріалами справи та за відсутності представника позивача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є наявність або відсутність підстав для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі №910/3793/20 за нововиявленими обставинами.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі №910/3793/20 (залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2020) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" задоволено частково. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" суму збитків у вигляді нестачі у розмірі 65 583,60 грн та судовий збір у розмірі 2 101,16 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається незбереження відповідачем частини вантажу під час перевезення, прийнятого останнім за належним чином оформленими залізничними накладними, які підписані в двосторонньому порядку на станції Кривий Торец, внаслідок чого наявна недостача вугільної продукції.

Тобто, колегія суддів зазначає, що у даній справі, судом першої інстанції під час розгляду справи по суті було враховано та досліджено обставину щодо нестачі вантажу у вагонах №53546180, №63162879, №56364276 та №61078101, а також факт завдання збитків позивачу з вини відповідача, який допустив незбереження вантажу при перевезенні. Вказані обставини засвідчено комерційними актами №454502/39/293, №454502/38/292, №454502/37/290, №454502/40/291 від 27.10.2019.

При цьому звертаючись із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2020 у справі № 910/3793/20 за нововиявленими обставинами відповідачем не було надано суду доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин в розумінні чинного процесуального закону, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі № 910/3793/20.

Статтей 320 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України).

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.12.2003 зі справи "Рябих проти Росії", принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі.

У рішенні від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

У рішенні у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004 зазначається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Приписами статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, вирішуючи правову колізію, яка наявна у спорі, колегія суддів повинна опиратися не тільки на юридичні обґрунтування у конкретних справах, а перш за все на базовий правовий принцип правової визначеності, та прийняти таке рішення, яке буде найбільш очевидним та передбачуваним для учасників цивільного обороту в Україні.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги або інших вимог на стадії виконання судового рішення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься у постановах Верховного Суду від 04.02.2018 у справі №147/325/13-ц, від 20.02.2020 у справі №815/6834/15, від 24.06.2020 у справі № 206/6720/15-ц.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Колегія суддів звертає увагу, що перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по суті можливий лише при встановлені судом наявності нововиявлених обставин, а в даному випадку наявний факт встановлення нової обставини, оскільки під час розгляду даної справи по суті судом будо враховано та досліджено обставини щодо нестачі вантажу в зазначених вище вагонах, а також факт завдання збитків позивачу з вини відповідача, який допустив незбереження вантажу при перевезенні. Вказані обставини засвідчено комерційними актами №454502/39/293, №454502/38/292, №454502/37/290, №454502/40/291 від 27.10.2019.

Крім того, як вбачається з наданих до матеріалів відповідачем копій судових рішень Господарського суду Донецької області від 19.05.2020 у справі №905/535/20, від 25.05.2020 у справі №905/744/20, від 08.09.2020 у справі №905/745/20 та від 22.09.2020 у справі №905/746/20, з позовами до ДП "Торецьквугілля" відповідач у цій справі - АТ "Українська залізниця" звернувся до дати ухвалення судового рішення в цій справі, тобто про обставини, які заявник вважає нововиявленими, йому було відомо станом на дату ухвалення судового рішення в цій справі.

З цих же підстав суд також визнає необґрунтованими посилання відповідача на те, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо після добровільного виконання рішення суду під час розподілу збитків між його структурними підрозділами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи відповідача по суті його скарги в межах заявлених вимог, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо встановлення факту недоведеності заявником існування нововиявлених обставин у даній справі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у даній справі прийнята з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи та дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у справі №910/3793/20- без змін.

Матеріали справи №910/3793/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.04.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

К.В. Тарасенко