УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

16.04.2021Справа № 910/3221/21

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» про забезпечення позову у справі №910/3221/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергаум» про стягнення 1658973,38 грн, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» про стягнення 1658973,38 грн, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачем порушено умови Договору постачання нафтопродуктів №3110 від 20.07.2020 в частині поставки оплаченого товару, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ТОВ «Мозир Україна» суму попередньої оплати у розмірі 1527600 грн. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 76380 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 відкрито провадження у справі №910/3221/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.04.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всі поточні банківські рахунки, що належать ТОВ «Мозир Україна» у межах суми заявлених позовних вимог.

Заява обґрунтована тим, що між позивачем та ТОВ «Мозир Україна» існує триваючий спір майнового характеру, у процесі якого позивач не може домогтись повернення своїх власних коштів протягом трьох місяців.

З огляду на викладене, позивач вважає, що вказані обставини свідчать про явне ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань у цій справі, що в подальшому може бути підставою для ухилення від виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що відповідач уникає від виконання своїх обов`язків по поверненню грошових коштів за недопоставлений товар за Договором постачання нафтопродуктів №3110 від 20.07.2020.

Окрім того, заявник зазначає, що поведінка відповідача вочевидь свідчить про його недобросовісність та наявність ризиків зловживання використання своїми банківськими рахунками, а саме можливість переведення відповідачем коштів на пов`язані фірми, переведення коштів в готівку або забезпечення під кредити як власних та і інших структур, внаслідок чого судовий захист прав та законних інтересів позивача може виявитися неефективним, а прийняте рішення суду може залишитись без виконання.

Також, заявник посилається на наявність низки рішень щодо стягнення з ТОВ «Мозир Україна» заборгованості за непоставлений товар (нафтопродукти) та відкритих проваджень за тим самим спором відповідачем в яких є ТОВ «Мозир Україна».

У зв`язку з вищевикладеним, позивач повідомляє про наявність обґрунтованих припущень, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до неможливості виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на припущення щодо можливого порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, також заявником не надано жодних доказів на підтвердження виведення відповідачем грошових коштів чи постанов виконавчої служби про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника чи майна на яке можна звернути стягнення.

Суд зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон».

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Еталон» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 16.04.2021.

Суддя Я.В. Маринченко