ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021м. ДніпроСправа № 904/3283/21
за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", м. Дніпро

до Університету митної справи та фінансів, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 174298,96 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Університету митної справи та фінансів заборгованість у розмірі 174298,96 грн., яка складається з:

- 169078,38 грн. - заборгованості за договором;

- 2848,85 грн. - пені;

- 680,95 грн. - 3% річних;

- 1690,78 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виканням відповідачем зобов`язань за договором№42АВ491-1695-20 розподілу природного газу від 18.03.2020 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги в січні 2021 року (відшкодування неврегульованого небалансу).

Відповідач подав заяву про визнання позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення типового договору розподілу природного газу, строк дії договору, строк та порядок надання послуг з розподілу газу, порядок та строк оплати за послуги з розподілу природного газу, наявність заборгованості, періоди прострочення.

На підставі заяви - приєднання №42АВ491-1695-20 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (оператор ГРМ, позивач) та Університетом митної справи та фінансів (споживач, відповідач) укладено типовий договір №42АВ491-1695-20 від 18.03.2020 розподілу природного газу.

Пунктом 1.1 типового договору визначено, що цей договір є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.3 типового договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовим) який є невід`ємною частиною цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунку оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до п.1.4 типового договору:

- Оператор ГРМ - оператор газорозподільної системи в особі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз", що здійснює розподіл природного газу;

- споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ. За цим договором споживачем є Університет митної справи та фінансів.

За цим договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором (п. 2.1. типового договору).

Згідно з п. 6.1 типового договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.4 типового договору).

Пунктом 6.6 типового договору, визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ.

Згідно п. 6.8 типового договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог кодексу газорозподільчих систем.

Цей договір укладається на невизначений строк. При цьому, розпорядник коштів бере на себе зобов`язання і межах бюджетного періоду, а саме з 1 січня до 31 грудня 2020 року.

Додатковою угодою №ДУ-1/42АВ491-1695-20 від 24.11.2020 сторони домовилися внести зміни до додатку №2 заяви-приєднання №42АВ491-1695-20 до умов договору розподілу природного газу від 18.03.2020 в частині вартості тарифу (на послуги з розподілу природного газу), період з 01.07.2020 до 31.12.2020 0,708 грн. за 1 куб.м. з ПДВ (згідно постанови НКРЕКП від 24.12.2019 зі змінами внесеними Постановою НКРЕКП №1155 від 24.06.2020). Сторони, керуючись п.5 ч.5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі", дійшли згоди зменшити суму договору на 13481,73 грн. та викласти пункт 6 додатку №2 в редакції додаткової угоди.

Додатковою угодою №ДУ-2/42АВ491-1695-20 від 21.12.2020 сторони продовжили строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі.

Додатковою угодою №ДУ-3/42АВ491-1695-20 від 03.02.2021 строки продовжили строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2021 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, а саме 39708,83 грн. з ПДВ.

Додатковою угодою №ДУ-4/42АВ491-1695-20 від 26.02.2021 сторони домовилися розірвати типовий договір розподілу природного газу від 18.03.2020, який був укладений шляхом підписання заяви приєднання №42АВ491-1695-20 з 01.03.2021. Останній день дії договору вважати 28.02.2021. Сторони підтверджують наявність невиконаних зобов`язань з оплати вартості послуг з розподілу природного газу за договором №42АВ491-1695-20 від 18.03.2020 у розмірі 208787,22 грн. до здійснення остаточних розрахунків.

Листами №10-36/01/67 від 18.01.2021 та №10-36/06/70 від 19.01.2021 споживач звертався до оператора ГРМ, в яких зазначав, що постачальник природного газу ПП "ОККО-КОНТРАКТ" не закріпив Університет митної справи та фінансів а Реєстрі споживачів природного газу на інформаційній платформі ОГТС України, та просив відновити розподіл природного газу з урахуванням несприятливих погодних умов для запобігання техногенних наслідків та аварій на системах гарячого водопостачання та опалення університету. Споживач гарантував компенсацію АТ "Дніпрогаз" вартості обсягу неврегульованого небалансу природного газу відповідно до п.4 гл. 5 розділу VI Кодексу ГРМ із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,5.

У підтвердження виконання взятих на себе зобов`язань позивачем надано акт наданих послуг №ДНГ81002392 від 31.01.2021 на суму 196078,38 грн.

Також позивачем виставлено рахунок на оплату №61004502 від 01.02.2021 на суму 169078,38 грн.

Позивач зазначає, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з оплати наданих послуг з розподілу природного газу у січні 2021 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 169078,38 грн.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно умов договору, строк оплати послуг розподілу природного газу є таким, що настав.

Доказів сплати відповідачем заборгованості в зазначеному розмірі суду не надано.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.2. договору, у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 2848,85 грн. за період з 11.02.2021 по 31.03.2021

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що розрахунок пені проведено вірно.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми матеріального права, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 680,95 грн. за період з 11.02.2021 по 31.03.2021 та інфляційні втрати у розмірі 1690,78 грн. за лютий 2021 року.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства.

Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій просить при вирішенні спору вирішити питання про повернення з позивачу з бюджету 50 % судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За приписами п. 1 ч. 2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заяву про визнання позову підписано ректором Університету митної справи та фінансів Бочаровим Д.О., повноваження якого визначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що заява відповідача про визнання позову подана в межах тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (до початку розгляду справи по суті), суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору 1307,24 грн. Інша частина сплаченої суми судового збору (50% - 1307,24 грн.) покладається на відповідача відповідно до п. 2 ч. 1ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позову до господарського суду ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.п.1, 5 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2636,40 грн., у той час, як 1,5% суми позову складає 2614,48 грн. (174298,96*1,5%), тобто позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі (на 21,92 грн.), ніж підлягав сплаті. На час прийняття рішення клопотання про повернення судового збору від позивача не надходило, що не позбавляє останнього права подати зазначене клопотання після прийняття рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" до Університету митної справи та фінансів про стягнення заборгованості у розмірі 174298,96 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Університету митної справи та фінансів (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 2/4, ідентифікаційний код 39568620) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпро, вул. О. Кониського, 5, ідентифікаційний код 20262860) основний борг у розмірі 169078,38 грн. (сто шістдесят дев`ять тисяч сімдесят вісім грн. 38 коп.), пеню у розмірі 2848,85 грн. (дві тисячі вісімсот сорок вісім грн. 85 коп.), 3% річних у розмірі 680,95 грн. (шістсот вісімдесят грн. 95 коп.), інфляційні втрати у розмірі 1690,78 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто грн. 78 коп.) та судовий збір у розмірі 1307,24 грн. (одна тисяча триста сім грн. 24 коп.).

Повернути Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (49029, м. Дніпро, вул. О. Конинського, 5, ідентифікаційний код 20262860) із державного бюджету України судовий збір в розмірі 1307,24 грн. (одна тисяча триста сім грн. 24 коп.), перерахований згідно платіжного доручення №3941 від 24.03.2021, оригінал якого міститься в матеріалах справи, про що видати ухвалу.

Наказ та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.04.2021

Суддя О.М. Крижний