ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 справа № 914/414/21

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кравчук І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «БРУКС ЛІМІТЕД», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ФУД», м. Буськ, Львівська область

про: стягнення 212 893,60 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БРУКС ЛІМІТЕД» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ФУД» про стягнення 212 893,60 грн. заборгованості

Ухвалою від 24.02.2021р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву.

Станом на 22.03.2021р. від сторін не поступило жодних заяв і клопотань.

Ухвалою від 22.03.2021р. розгляд справи по суті було призначено на 20.04.2021р.

В судове засідання 20.04.2021р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили. Однак, від позивача 19.04.2021р.поступило клопотання про розгляд справи без його участі.

Таким чином, суд констатує, що станом на 20.04.2021р. відповідачем відзиву на позовну заяву не подавалося, інших заяв та клопотань не надходило.

Суд звертає увагу сторін на те, що провадження у даній справі триває з 02.02.2021р. Так, судом неодноразово скеровувалися ухвали суду на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак останній на жоден виклик в судове засідання не відреагував. Зокрема, ухвала господарського суду від 22.03.2021р. повернулася до суду за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується інформацією відділення поштового зв`язку за трек-номером 100.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, юридичною адресою відповідача по справі є м. Буськ, Майдан Незалежності, 9, куди і надсилалися ухвали господарського суду. Інша інформація про місцезнаходження відповідача в суду відсутня.

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду в постанові від 19.02.2020р. у справі №910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Крім того, у згаданих ухвалах судом пропонувалося відповідачу подати відзив на позовну заяву та висловити свою позицію по справі, однак відповідач своїм правом не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Після з`ясування обставин справи та дослідження поданих доказів судом було встановлено наступне:

26.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «БРУКС ЛІМІТЕД» (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ФУД» (відповідачем) було укладено договір поставки №260516/7, за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача продукцію відповідно до поданих замовлень та специфікації, а останній зобов`язується прийняти та оплатити товар.

В період з лютого по грудень 2020р. позивач поставив відповідачу товар згідно видаткових накладних на загальну суму 242 140,80 грн.

Зокрема, в рамках договору між сторонами було підписано наступні накладні:

1. видаткова накладна № 708 від 17.02.2020.

2. видаткова накладна № 770 від 20.02.2020.

3. видаткова накладна № 796 від 24.02.2020.

4. видаткова накладна № 839 від 27.02.2020.

5. видаткова накладна № 872 від 02.03.2020.

6. Акт надання послуг № 961 від 05.03.2020.

7. видаткова накладна № 935 від 05.03.2020.

8. видаткова накладна № 1033 від 10.03.2020.

9. Акт надання послуг № 1130 від 16.03.2020.

10. видаткова накладна № 1131 від 16.03.2020.

11. видаткова накладна № 1450 від 17.04.2020.

12. видаткова накладна № 1651 від 19.05.2020.

13. видаткова накладна № 1971 від 24.06.2020.

14. видаткова накладна № 2150 від 07.07.2020.

15. видаткова накладна № 2500 від 31.07.2020.

Відповідно до п. 4.4. договору, покупець здійснює розрахунок за кожну окрему поставлену партію товару шляхом переказу відповідної суми на розрахунковий рахунок продавця в строк не більше 21 календарного дня з дати приймання товару покупцем, що вказана у видатковій накладній.

Як стверджував позивач, за поставлений товар відповідач розрахувався частково в сумі 53 212,80 грн.

В ході досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією, у відповідь на яку відповідач 16.09.2020р. надіслав листа з графіком сплати заборгованості включно до 25.12.2020р.

Однак, як стверджував позивач, після 16.09.2020р. відповідач лише частково здійснив оплату на суму 4 500,00 грн. Відтак, борг відповідача становить 184 428,00 грн.

Крім того, позивач наголошував на тому, що дана сума заборгованості, за мінусом часткової оплати в розмірі 4 500,00 грн., була підтверджена відповідачем шляхом підписання акту звірки взаєморозрахунків з позивачем за період з січня по серпень 2020р. Так, в акті була зафіксована заборгованість в розмірі 188 928,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача 184 428,00 грн. основного боргу, а також 13 201,70 грн. пені, 4 064,26 грн. 3% річних та 11 199,64 грн. інфляційних втрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання.

При прийнятті рішення, суд виходить з наступного.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, між сторонами по справі було укладено договір поставки №260516/7 від 26.05.2016р.

Спірними у даній справі є правовідносини сторін, які виникли в ході здійснення поставки за договором протягом 2020 року.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на протязі 2020 року по 31.07.2020р. включно, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 242 140,80 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи підписаними сторонами видатковими накладними.

Включно на початок серпня 2020р. відповідач розрахувався за поставлений товар частково в сумі 53 212,80 грн., про що свідчить долучений до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків. Вподальшому, відповідач ще здійснив один платіж на суму 4 500,00 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи у відповідача наявна заборгованість перед позивачем відповідно до договору поставки в сумі 184 428,00 грн. Доказів відсутності заборгованості чи її погашення, в ході розгляду справи, суду представлено не було, а тому в цій частині позовних вимог позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

Розглядаючи спір в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ГПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що у випадку затримки покупцем в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених даним договором, на строк більше ніж 5 календарних днів, він зобов`язаний сплатити продавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення оплати.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача в цій частині позову, суд прийшов до висновку про їх обгрунтованість та підставність.

Відтак, підсумовуючи, суд зазначає, що за наслідками розгляду даної справи встановлено доведеність позовних вимог, а тому до стягнення з відповідача підлягають 184 428,00 грн. основного боргу, 13 201,70 грн. пені, 4 064,26 грн. 3% річних та 11 199,64 грн. інфляційних втрат за порушення строків виконання грошового зобов`язання.

Судовий збір в розмірі 3 195,00 грн., відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРУКС ЛІМІТЕД» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІ ФУД» (80500, Львівська область, м. Буськ, Майдан Незалежності, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРУКС ЛІМІТЕД» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 33-б, н/п 27, ) 184 428,00 грн. заборгованості, 4 064,26 грн. 3% річних, 11 199,64 грн. інфляційних втрат, 13 201,70 грн. пені та 3 195,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4.Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.04.2021р.

Суддя М.В. Юркевич