УХВАЛА

м. Київ

16.04.2021Справа № 910/4945/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант"
прозаміну заходу забезпечення позову
у справі № 910/4945/21
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БК "Будівельні технології"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТБУД ГАРАНТ"
про стягнення 145 657 720, 58 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

від позивача: Кокош Р.Г. - представник за довіреністю;

Салій М.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: Грачов О.А. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/4945/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Будівельні Технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" про стягнення заборгованості за договором генерального підряду № 01/10 від 01.10.2019 в розмірі 145 657 720, 58 грн.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2021 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Будівельні Технології" про вжиття заходів та вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" у розмірі 145 657 720, 58 грн, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

13.04.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" надійшло клопотання згідно з яким заявник просить:

- скасувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу в розмірі 145 657 720, 58 грн, які знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову;

- вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: Громадсько-торговельний центр під літерою А, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 36, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 15.04.2021 прийнято клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" про заміну заходу забезпечення позову до розгляду та викликано учасників справи в судове засідання призначене на 16.04.2021.

Безпосередньо в судовому засіданні 16.04.2021 представники позивача заперечували проти заміни заходу забезпечення, а представник відповідача, натомість, наполягав на задоволенні вказаного клопотання.

Крім того, позивачем долучено до справи письмові заперечення на клопотання відповідача про заміну заходу забезпечення позову.

Дослідивши фактичні обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, заслухавши доводи учасників процесу, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про заміну заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 143 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом в судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

На обґрунтування необхідності замінити захід забезпечення відповідач посилається, зокрема, на таке:

- майновий стан відповідача стабільний, будь-яка заборгованість зі сплати податків і зборів, інших обов`язкових платежів відсутня;

- вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, призводять до зупинення його господарської діяльності з огляду на те, що управління об`єктами нерухомості та поточне будівництво потребує значних фінансових витрат, з оплати послуг підрядників, матеріалів, експлуатаційних платежів за спожиту електроенергію, водопостачання та водовідведення, податків, нарахування та виплату заробітної плати робітникам, здійснення інших обов`язкових платежів, прострочення здійснення яких призведе, крім затримки введення в експлуатації об`єктів будівництва, до нарахування штрафних санкцій як за порушення грошових зобов`язань, так і за порушення строків сплати обов`язкових платежів та податків, виплати заробітної плати;

- з метою відновлення господарської діяльності відповідача, недопущення подальшого блокування діяльності юридичної особи, відповідач вважає за доцільне замінити захід забезпечення позову по справі на накладення арешту на майно, що належить відповідачу.

Суд відзначає, що по своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в скасуванні такого заходу та вжиття іншого, передбаченого законом заходу, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 №16 враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Задовольняючи частково заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову суд виходив, здебільшого, з наступного.

Можливість обмеження права розпоряджання рахунком установлено ст. 1074 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, а також в інших випадках, передбачених договором, Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими законами та/або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, кореспондентському рахунку. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми або коли інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову, які застосовуються судом, не позбавляють Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" його конституційних прав на підприємницьку діяльність, отримання доходів, не перешкоджатимуть відповідачу займатись господарською діяльністю.

Відповідно до п. 1.17 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 банк здійснює зупинення видаткових операцій за рахунком клієнта в разі накладення на кошти арешту відповідно до законодавства України. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без установлення суми.

Оскільки арешт на грошові кошти відповідача накладено виключно в межах ціни позову, а чинним законодавством України чітко встановлено, що зупинення видаткових операцій здійснюється лише в межах суми, на яку накладено арешт, то відповідач може безперешкодно здійснювати господарську діяльність з проведенням видаткових операцій на оплату рахунків виставлених контрагентами та виплату заробітної плати.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд зазначає, що заявником не подано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження існування обставин, які б свідчили про необхідність заміни заходу забезпечення позову у даній справі.

Так, з поданих відповідачем документів не вбачається дійсність його тверджень про неможливість виконання ним господарських зобов`язань та їх прострочення перед контрагентами, працівниками підприємства, а також того факту, що така неможливість спричинена саме накладеним арештом на кошти підприємства за ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2021.

Отже, з огляду на наведене вище, враховуючи предмет спору у справі та надані представниками сторін доводи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни вжитого заходу забезпечення позову на інший та відмовляє у задоволенні заяви відповідача про заміну заходу забезпечення.

За таких обставин, керуючись приписами ч.ч. 1-2 ст.143, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбуд Гарант" про заміну заходу забезпечення позову в справі № 910/4945/21 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали - 21.04.2021.

Суддя Ю.О.Підченко