ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2021 р. Справа № 917/1538/20
про стягнення 6 755,11 грн.
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н. І.
Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Розглядається позовна заява про стягнення 6 755,11 грн. заборгованості за спожитий природний газ у січні 2020 року.
Ухвалою суду від 22.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 22.10.2020р. на 09-30 год.
Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ним у січні 2020 року було поставлено відповідачу природний газ в кількості - 0,6478600 тис.м.куб. на суму 6 755,11 грн., яку відповідач не сплатив. Існуюча та непогашена заборгованість відповідача стала приводом для подачі позивачем даного позову до суду.
22.10.2020р. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 08.12.2020р. на 14-00 год.
Тому, інформаційна платформа - це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог Кодексу Газотранспортної системи.
Цілісність, доступність, конфіденційність та захист від несанкціонованого доступу до інформації реалізуються на інформаційній платформі відповідно до вимог чинного законодавства України та Кодексу Газотранспортної системи. Дані взяті з інформаційної| платформи є кінцевими та остаточними.
Також, як вказує позивач, згідно з пунктом 5 Розділу 4 Кодексу Газотранспортної системи:
Постачальник, який у заброньованому за ним періоді постачання природного газу виходить із ініціативою відмовитись на інформаційній платформі від споживача (виключити споживача із Реєстру постачальника) або скоротити період постачання йому природного газу, має право це зробити, але за умови, що дата виключення споживача із Реєстру постачальника або відповідно кінцева дата постачання природного газу споживачу може бути не раніше ніж через три дні (п`ять днів по споживачу, який належить до підприємств металургійної та хімічної промисловості) після дати ініціювання таких змін на інформаційній платформі.
Тому, як зазначає позивач, дана позадоговірна поставка виникла з невідомих та непрогнозованих причин, які спричинили за собою споживання газу споживачем в після договірний період та ініціювання відключення відповідача з реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора ГТС було виконане відповідно до норм чинного законодавства.
Включення/виключення споживачів до/з реєстру є функцією постачальника, яким є позивач. Згідно відповіді позивача виключення з реєстру споживачів здійснюється також за рахунок дій Оператора Г`ТС у строк до 3-ох діб.
Сектором додаткова угода на продовження строку дії договору та письмова заявка на постачання природного газу у січні 2020 року позивачу не подавалася.
Таким чином, позивач завчасно, враховуючи строк дій Оператора ГТС, мав би вжити необхідних заходів, в тому числі подати заявку, для своєчасного виключення Сектору з реєстру споживачів позивача та припинити постачання природного газу після закінчення терміну дії договору. Сектором зобов`язання за договором, у межах строку його дії виконано у повному обсязі. Підстави для проведення розрахунків після закінчення строку дії договору відсутні.
11.12.2020р. призначено розгляд справи на 28.01.2021р. на 10-00 год., оскільки судове засідання, призначене на 08.12.2020р. на 14-00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.
06.01.2021р. ухвалою суду позивачу відмовлено у задоволенні заяви позивача (вх. № 68 від 05.01.2021р.) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції 28.01.2021р. о 10-00 год.
28.01.2021р. ухвалою суду відкладено розгляд справи на 02.03.2021р. на 14-00 год.
18.02.2021р. ухвалою судом задоволено заяву позивача (вх. № 1840 від 17.02.2021р.) про проведення судового засідання 02.03.2021р. о 14-00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою суду від 02.03.2021р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.04.2021р. на 14-00 год.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за наявними матеріалами справи без участі представника позивача у зв`язку з неможливістю забезпечити його явку у судове засідання та у зв`язку з продовженням карантину на території України. Позивач повідомив суд, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі (вх. № 4021 від 13.04.2021р.).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений (поштове повідомлення в мат. справи).
В судовому засіданні 13.04.2021р. судом ухвалено рішення без його проголошення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (постачальник) (позивач) та Сектором культури, спорту і туризму Котелевської районної державної адміністрації (споживач), (згідно розпорядження голови Котелевської РДА № 188 від 25.11.2019 р. «Про оптимізацію структури районної державної адміністрації» перейменовано в Сектор культури та спорту Котелевської районної державної адміністрації, а.с.85-88) (відповідач) був укладений договір № С/48-19 постачання природного газу за державні кошти від 16.01.2019р. (а.с.6-10).
Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язувався поставити споживачу у 2019 році товар: газове паливо - природний газ (далі-газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язувався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до п. 1.2. договору постачальник за даним договором передає споживачу природний газ в обсязі - 60 000 куб.м. на протязі строку його поставки з 01 січня 2019 року по 31.12.2019 року включно, у тому числі в помісячному розрізі. Дані обсяги є плановими та можуть збільшуватись чи зменшуватись.
Відповідно до п. 1.2.1 договору обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді (місяці) визначаються на підставі письмової заявки споживача постачальнику і можуть відрізнятися від обсягів, зазначених в п. 1.2 цього договору.
Пунктом 1.5 договору передбачено подачу споживача постачальнику письмової заявки щодо обсягів споживання газу.
У разі відсутності письмової заявки споживача відповідно до п. 1.5 договору - постачальник не здійснює постачання природного газу споживачу (п. 1.5.1 договору).
Відповідно до п. 1.7 цього договору у випадку неподання споживачем заявки у строк та у порядку, встановлених п. 1.2.1, п.1.3, п.1.5 даного договору, обсяг газу, що поставлений постачальником, підтверджується щомісячними актами приймання-передачі газу, оформленими згідно з розділом 4 даного договору та підлягає оплаті споживачем в порядку, встановленому договором.
Вартість договору та ціна за 1000,0 кубічних метрів природного газу без врахування вартості транспортування, передбачені п.2.1. договору.
Так, відповідно до п. 2.3. договору загальна вартість газу по договору складає 576 600,00 грн. з ПДВ. Згідно п. 2.2. договору ціна за 1000,0 кубічних метрів газу на момент укладення даною договору складає - 8 008,33 грн., крім того ПДВ - 1 601,67 грн., що разом становить 9 610,00 грн. та зазначено, що вартість договору може бути зменшена за домовленістю сторін.
Також під час дії договору між сторонами були укладені такі додаткові угоди (а.с. 11 -15):
- Додаткова угода №1 від 18.02.2019 року - про корегування ціни природного газу.
- Додаткова угода №2 від 04.07.2019 року - про зміни в першому розділі договору .
- Додаткова угода №3 від 04.07.2019 року - про корегування ціни природного газу.
- Додаткова угода №4 від 09.10.2019 року - про зміну реквізитів постачальника.
- Додаткова угода №5 від 21.12.2019 року - про зменшення суми договору.
Пунктом 1.13. договору встановлено, що зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору у відповідності до вимог Закону України Про публічні закупівлі.
Відповідно до п. 3.1. договору закупівля природного газу по даному договору здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, за наявності та в межах відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).
Виникнення договірних зобов`язань споживача по цьому Договору залежить від його реального фінансування.
Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету по цьому договору здійснюються споживачем лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачене законом України про Державний бюджет України.
Взяття бюджетних зобов`язань по цьому договору здійснюється споживачем у відповідності до норм ст. 48 Бюджетного кодексу України.
Відповідно до п. 3.2. договору розрахунки проводяться по факту поставки природного газу шляхом безготівкового перерахування споживачем на поточний банківський рахунок постачальника грошових коштів протягом 10 календарних днів з дня отримання споживачем підписаного сторонами договору акту приймання-передачі за звітний період - календарний місяць.
Відповідно до п. 3.3 договору у випадку затримки бюджетного фінансування та/або не здійснення платежів не з вини споживача, включаючи затримку перерахування коштів державною казначейською службою України, оплата за поставлений постачальником і прийнятий споживачем природний газ здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання споживачем відповідного бюджетного фінансування та /або можливості здійснити платежі.
Відповідно п. 5.1.2. договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором, а також укласти в установленому порядку договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ.
Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу, є наявність у споживача або постачальника укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору транспортування природного газу (п. 1.11 договору).
Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками встановленого у споживача комерційного вузла обліку та підтверджується Оператором ГРМ та /або Оператором ГТС (п. 4.1 договору).
Приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.4.3 договору).
Пунктом 4.3.1 договору передбачено, що для складання актів приймання-передачі природного газу, споживач зобов`язаний надати постачальнику копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу, складеного між споживачем та Оператором ГРМ або Оператором ГТС.
Відповідно до пунктів 4.3.2., 4.4, 4.5 на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх отримання складає, підписує і скріплює печаткою Акти приймання-передачі природного газу та направляє їх споживачу.
Споживач протягом 3 (трьох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу.
У разі невиконання обов`язку, передбаченого п.4.4 даного договору, газ вважається поставленим і прийнятим споживачем від постачальника на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/а бо надається Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей згідно договору.
Відповідно до п. 10.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019р.
Згідно актів приймання-передачі природного газу № РН-0000365 від 31.01.2019р., №РН-0000605 від 28.02.2019р., № РН-0001041 від 31.03.2019р., № РН-0001388 від 25.04.2019р., №РН-0004115 від 31.10.2019р., рахунку-акту №СФ-0011479 від 11.12.2019р., рахунку-акту №СФ-0011931 від 19.12.2019р (а.с. 54,58,62,66,70,74,78) позивач відповідачу здійснив постачання природного газу.
Позивач відповідачу виставив рахунки-фактури, рахунки-акти № СФ-0006924 від 18.02.2019р., № СФ-0007171 від 12.03.2019р., № СФ-0007623 від 10.04.2019р., №СФ-0007994 від 25.04.2019р, №СФ-0010797 від 12.11.2019р., №СФ-0011479 від 11.12.2019р., №СФ-0011931 від 19.12.2019р. (а.с. 55,59,63,67,71,74,78).
Відповідач позивачу провів оплату за отриманий природний газ, що підтверджується платіжними дорученнями № 38 від 19.02.2019р., №28 від 19.02.2019р., №64 від 13.03.2019р., №47 від 13.03.2019р., №88 від 11.04.2019р., №71 від 11.04.2019р., №104 від 25.04.2019р.,№86 від 25.04.2019р., №207 від 13.11.2019р., №265 від 13.11.2019р., №55 від 12.12.2019р., № 308 від 12.12.2019р., №230 від 12.12.2019р., №322 від 20.12.2019р., №235 від 20.12.2019р. (а.с. 56,60,61,64,65,68,69,72,73,75,76,77,79,80) на загальну суму 484 997,34 грн.
Згідно ч.5 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі від 25.12.2015р. № 922-VIII (в редакції станом на 01.12.2019р. зі змінами та доповненнями) дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.
Позивачем 12.12.2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України Про публічні закупівлі відповідачу було запропоновано продовження дії договору на 20% на час проведення закупівлі на 2020 рік, на яке відповідач відповів лише 13.02.2020 року (а.с.22-24), чим спричинив затримку в вилученні відповідача з реєстру споживачів, що спричинило споживання відповідачем природного газу з ресурсу позивача до 02.01.2020 року в обсязі 0,6478600 тис.м.куб.
Позивач поставив відповідачу у січні 2020 року природний газ в кількості - 0,6478600 тис.м.куб. на суму 6 755,11 грн.
Даний факт підтверджується скрін-шотом з інформаційної платформи Оператора ГТС Україна про використання з ресурсу позивача за вказаний період природного газу відповідачем (а.с. 25).
Акт приймання-передачі №РН-0000669 від 31.01.2020 року (а.с.19) відповідачем не підписаний, мотивованої відмови від його підписання позивачу не надано.
Таким чином, природний газ є поставлений позивачем та прийнятий відповідачем у січні 2020 року, що також підтверджено актом звірки взаєморозрахунків з 01.01.2019р. по 02.09.2020р. (а.с. 18).
Факт поставки природного газу та отримання його відповідачем у січні 2020 р. також не заперечується та визнається відповідачем у відзиві на позов та запереченнях.
Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436- IV, зі змінами та доповненнями (далі - ГК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.
Згідно ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання.
Відповідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Позивач до відповідача звертався з вимогою про сплату заборгованості від 02.09.2020р. № 728/09-10, на яку відповідач надав відповідь від 14.09.2020р. № 356/01-21, в якій зазначено, що Сектор культури та спорту Котелевської РДА не має підстав для проведення розрахунків за помилково поставлений постачальником природного газу у січні 2020 року (а.с. 16,20), чим також визнав, що поставка відбулась у січні 2020 року.
Відповідач зобов`язання по оплаті отриманого у січні 2020 року природного газу не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 6 755,11 грн.
Доказів погашення боргу відповідачем не надано.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6 755,11 грн. заборгованості за спожитий природний газ у січні 2020р. підлягають задоволенню.
Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 210, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Згідно частинами 1, 2 статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно статті 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя Солодюк О.В.