ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 справа № 914/3010/20

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді В. П. Трускавецького, секретаря судового засідання І. І. Толочко, розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектнадрбуд», м. Городок Городоцького району району Львівської області,
до відповідача:Львівської міської ради, м. Львів,
про: визнання незаконною та скасування ухвали від 23.01.2020 № 6233 в частині включення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону.
За участю представників сторін:
позивача:Лемеха Р. І. - адвокат,
відповідача:Поліщук О. С. - представник.
1. Судові процедури

1.2. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектнадрбуд» до Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування ухвали від 23.01.2020 № 6233 в частині виключення земельної ділянки кадастровий номер № :09:009:0053 з Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону.

1.3. Ухвалою суду від 01.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.12.2020. В подальшому, підготовче засідання відкладалось на 28.01.2021 та на 22.02.2021, що відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду. Окрім того, протокольною ухвалою суду від 28.01.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

29 грудня 2020 року відповідачем подано відзив на позов, яким проти позову заперечено повністю.

Позивач, 27.01.2021 подав до суду: 1) заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив уточнити п. 1 прохальної частини позову, зокрема: «Визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 6233 від 23.01.2020 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону» в частині включення земельної ділянки, кадастровий номер :09:009:0053, що знаходиться біля будинку № 202 по вулиці Стрийській в місті Львові площею 0,1921 га до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону»; 2) клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, зокрема, копії топографічної зйомки трьох об`єктів нерухомості на спірній земельній ділянці.

Також, 29.02.2021 Товариством подано клопотання про долучення технічних паспортів на належні останньому об`єкт нерухомості.

1.4. Ухвалою суду від 22.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2021. У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошено перерву до 18.03.2021, вказане засідання не відбулось з підстав вказаних в наступній ухвалі суду.

Сторонами 17 та 18 березня 2021 року відповідно подано клопотання про відкладення розгляду призначеного на 18.03.2021 судового засідання.

Ухвалою суду від 25.03.2021 призначено розгляд справи по суті на 08.04.2021. В судовому засіданні 08.04.2021 оголошено перерву до 15.04.2021.

1.5. Згідно з частинами першою та другою статті 216 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

1.6. Водночас, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи. Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до частини 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

1.7. Таким чином, суд враховуючи у сукупності сплив процесуальних строків для розгляду справи по суті, відсутність підстав для відкладення розгляду справи, неподання сторонами інших доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ніж ті, що наявні у матеріалах справи, достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, беручи до уваги подання відповідачем відзиву на позов та неподання позивачем письмової відповіді на відзив, дійшов висновку розглянути спір по суті у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.04.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. У позовній заяві ТзОВ «Проектнадрбуд» обґрунтовує заявлені вимоги тим, що Товариство є власником нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 202, під літ. Є-1, Д-1, Е-1, набутих на підставі договору купівлі-продажу будівель від 03.04.2020, засвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гусак Р. М., що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно пункту 2 Договору купівлі-продажу будівель, будівлі розташовані на земельній ділянці площею 0,1921 га за кадастровим номером № :09:009:0053.

Ухвалою Львівської міської ради № 6233 від 23.01.2020 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону», було затверджено перелік земельних ділянок, призначених для продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону, згідно з додатком. Відповідно до Додатку до ухвали міської ради від 23.01.2020 № 6233, до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону включено земельну ділянку розташовану біля будинку № 202 по вул. Стрийській площею 0,1921 га.

Надалі, Львівською міською радою була прийнята Ухвала № 6641 від 07 вересня 2020 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.01.2020 № 6233 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону» (надалі - Ухвала № 6641), та відповідно внесено зміни до п. 2 та 2.2 Ухвали № 6233, та викладено в редакції «Надати управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування дозвіл на виготовлення: Технічної документації із землеустрою щодо відведення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт 3 додатка).

Так, позивач вказує, що ухвала відповідача № 6233 була прийнята з порушенням статті 134 Земельного кодексу України, так як дана норма прямо забороняє продаж на земельних торгах земельних ділянок на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, що також, порушує право ТзОВ «Проектнадрбуд» на земельну ділянку, як власника нерухомого майна, що на ній розташоване.

Правовими підставами позову заявник вказує статті 120, 134, 152 Земельного кодексу України.

А також вказує про наявність правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у постановах від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 у подібних правовідносинах та подібні за змістом висновки відображені і у постановах Верховного суду від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 21.11.2018 у справі № 911/2282/17, від 24.04.2019 у справі № 910/23396/17.

2.2. Відповідач - Львівська міська рада у відзиві на позов заперечуючи позовні вимоги зазначає, що 23.01.2020 Радою прийнято ухвалу № 6233 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах». Даною ухвалою Львівська міська рада ухвалила: 1. Затвердити перелік земельних ділянок, призначених для продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону, згідно з додатком. 2. Надати управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування дозвіл на виготовлення: 2.1. Проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для продажу на земельних торгах у формі аукціону (пункти 1, 2, 4, 5 додатка). 2.2. Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт 3 додатка). 3. Фінансування підготовки лоту до продажу на земельних торгах та проведення земельних торгів здійснити без використання бюджетних коштів за рахунок коштів виконавця земельних торгів на підставі договору про підготовку лоту до проведення та про організацію і проведення земельних торгів у формі аукціону між організатором торгів та виконавцем земельних торгів з наступним відшкодуванням витрат виконавцю земельних торгів за рахунок коштів, які сплачує покупець лота. 4. Управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування: 4.1. Визначити у встановленому порядку виконавця земельних торгів. 4.2. Укласти договір з виконавцем земельних торгів про підготовку лоту до проведення та про організацію і проведення земельних торгів у формі аукціону. 4.3. Подати у встановленому порядку міській раді на затвердження проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно з додатком.

Львівська міська рада прийняла вищенаведену ухвалу на підставі чинного законодавства і у межах наданих їй повноважень.

09 серпня 2018 року Департаментом містобудування Львівської міської ради видано наказ № 140 «Про утворення комісії з метою обстеження земельної ділянки» з метою встановлення факту можливого користування земельною ділянкою на вул. Стрийській, 202 у м. Львові. На підставі наказу членами комісії проведено обстеження земельної ділянки, про що складено акт обстеження земельної ділянки по вул. Стрийській, 202 у м. Львові площею 0,1921 га (кадастровий номер :09:009:0053), зазначена земельна ділянка вилучена за згодою з користування ПП фірма «Сандра Інтернешнел».

При обстеженні земельної ділянки на вул. Стрийській, 202 площею 0,1921 га (кадастровий номер :09:009:0053) встановлено, що вона використовується ІП «АІС-Захід» як стоянка з продажу транспортних засобів без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування. Львівською міською радою ухвал про передачу в користування юридичним або фізичним особам цієї земельної ділянки не приймалось.

Оскільки дана земельна ділянка на вул. Стрийській, 202 площею 0,1921 кадастровий номер :09:009:0053 відноситься до земель комунальної власності, що не надані у власність або у користування та враховуючи інвестиційну привабливість, доцільно розглянути її продаж на земельних торгах у формі аукціону.

Відповідно до листа управління архітектури та урбаністики від 20.08.2018 № 4-2401-1099 земельна ділянка орієнтовною площею на вул. Стрийській, 202 кадастровий номер :09:009:0053 відповідно до відкоригованого генерального плану м. Львова знаходиться в межах території червоних ліній вулиць.

Відповідно до плану зонування території Франківського району вказана земельна ділянка розташована в межах функціональної зони ТР-2 зони транспортної інфраструктури (вулична мережа) (0,1526 га) та частково в межах функціональної зони КС-6 - зони технопарків (0,0395 га). Відведення земельної ділянки в межах червоних ліній вулиці управління архітектури та урбаністики вважає недоцільним. Остаточне прийняття рішення належить до компетенції Львівської міської ради.

Згідно з довідкою Відділу Держземагенства у м. Львові ГУ Держземагенства у Львівській області від 17.10.2019 № 13-0.172-925/109-19 відповідно до звітності з кількісного обліку земель у м. Львові, земельна ділянка на вул. Стрийській, 202 площею 0,1921 га кадастровий номер :09:009:0053 - угіддя - забудовані землі, знаходиться у комунальній власності яка не надана у власність або у користування для виставкового майданчика для автомобілів. За категорією земель, дана земельна ділянка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Враховуючи наведене, Львівська міська рада вказує, що діяла у відповідності до чинного законодавства, правових підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки відповідач жодним чином не порушив права позивача, діяв в межах наданих повноважень, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

3. Обставини справи.

3.1. Між Приватним підприємством «Юрсерв» (надалі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектнадрбуд» (надалі - Покупець) укладено Договір купівлі-продажу будівель № 450 від 03.04.2020 (надалі - Договір). За умовами п. 1 цього Договору, Продавець продав, а Покупець купив:

1.1. нежитлову будівлю літ. «Є-1», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, буд. № 202, площею 16,3 кв.м. Право власності зареєстроване 19.03.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 101 (абз. 1, 2 та 4 вказаного пункту).

1.2. нежитлову будівлю літ. «Д-1», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, буд. № 202, площею 13,1 кв.м. Право власності зареєстроване 19.03.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 101 (абз. 1, 2 та 4 вказаного пункту).

1.3. нежитлову будівлю літ. «Е-1», що знаходиться за адресою: Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, буд. № 202, площею 13,1 кв.м. Право власності зареєстроване 19.03.2020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна - 101 (абз. 1, 2 та 4 вказаного пункту).

Пунктом 2 вказаного Договору зазначено, що будівлі розташовані на земельній ділянці площею 0,1921 га з кадастровим № :09:009:0053.

3.2. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2020, ТзОВ «Проектнадрбуд» є власником нежитлових будівель: складу в платі під літ. Є-1 площею 16,3 кв.м., складу в плані під літ. Д-1 площею 13,1 кв.м., складу в плані під літ. Е-1 площею 13,1 кв.м., адреса - м. Львів, вул. Стрийська, буд. 202.

3.3. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером № :09:009:0053 станом на 16.11.2020, перебуває у комунальній власності, площа такої 0,1921 га, цільове призначення - 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для влаштування виставкового майданчика для автомобілів. Окрім того, у відомостях про державну реєстрацію земельної ділянки зазначено, що державна реєстрація здійснена на підставі технічної документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 02.08.2011; дата державної реєстрації земельної ділянки 31.05.2019.

3.4. Згідно з наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради від 09.08.2018 № 140 «Про утворення комісії з метою обстеження земельної ділянки», який прийнято на підставі Земельного кодексу України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ухвали міської ради від 16.11.2017 № 2648 «Про надання ТзОВ «Сінтрекс» дозволу на виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Стрийська, 202» та з метою встановлення факту можливості користування земельною ділянкою на вул. Стрийській 202 у м. Львові, утворено відповідну комісію.

Актом обстеження земельної ділянки на вул. Стрийській, 202 від 15.08.2018 встановлено, що зазначена земельна ділянка ухвалою міської ради від 16.11.2017 № 2648 «Про надання ТзОВ «Сінтрекс» дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на вул. Стрийській, 202» вилучена за згодою з користування приватного підприємства фірми «Сандра Інтернешнел». При обстеженні земельної ділянки площею 0,1921 га (кадастровий номер :09:009:0053) на вул. Стрийській, 202 встановлено, що вона використовується ІП «АІС-Захід» як стоянка з продажу транспортних засобів без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування. Львівською міською радою ухвал про передачу в користування юридичним або фізичним особам цієї земельної ділянки не приймалось.

3.5. Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 20.08.2018 повідомило, що земельна ділянка орієнтовною площею 0.1921 га (згідно поданого топографічного плану М 1:500) на вул. Стрийській, 202 у м. Львові відповідно до відкоригованого генерального плану міста Львова масштабу 1:10000, затвердженого ухвалою сесії Львівської міської ради від 30.09.2010 № 3924, знаходиться в межах території червоних ліній вулиці.

Відділ у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області листом від 17.10.2019 повідомило, що земельна ділянка на вул. Стрийській 202 у м. Львові площею 0,1921 га кадастровий номер: :09:009:0053 знаходиться у комунальній власності, яка не надана у власність або користування для влаштування виставкового майданчика для автомобілів.

3.6. 23 січня 2020 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 6233 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону», згідно з якою зокрема п. 1 затверджено перелік земельних ділянок, призначених для продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону, згідно з додатком.

Пунктом 3 Додатку до ухвали міської ради від 23.01.2020 № 6233 «Перелік земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону» вказана спірна земельна ділянка, адреса: вул. Стрийська (біля будинку № 202), орієнтовною площею 0,1921 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Ухвалою Львівської міської ради від 07.09.2020 № 6641 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.01.2020 № 6233 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону» викладено п. 2 у новій редакції: « 2. Надати управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування дозвіл на виготовлення: 2.1. проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для продажу на земельних торгах у формі аукціону (пункти 1, 2, 4, 5 додатка). 2.2. Технічної документації із землеустрою щодо відведення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт 3 додатка)».

3.7. Позивач набувши право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 202 для відновлення своїх законних прав та інтересів як власних об`єктів нерухомого майна, що розташовані на спірній земельній ділянці, звернувся до суду із даним позовом про визнання незаконною та скасування ухвали від 23.01.2020 № 6233 в частині виключення спірної земельної ділянки з Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону. Відповідач проти позову заперечив з підстав, вказаних у відзиві.

4. Позиція суду.

4.1. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

4.2. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оскаржуватися на предмет його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним - розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може вважатися способом захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оскарження цивільного речового права особи (наприклад, права власності на земельну ділянку), що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (див., зокрема, висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 24 квітня 2018 року у справі N 401/2400/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі N 911/44/17).

4.3. У даній справі спірні правовідносини стосуються прав Товариства на земельну ділянку, на якій розташовані об`єкти нерухомого майна (склад в плані під літ. Є-1 площею 16,3 кв.м., склад в плані під літ. Д-1 площею 13,1 кв.м., склад в плані під літ. Е-1 площею 13,1 кв.м.), що знаходяться за адреса - м. Львів, вул. Стрийська, буд. 202, власником яких є останній.

4.4. Згідно з частинами першою та другою статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтею 377 Цивільного кодексу України закріплено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

4.5. Як встановлено судом, ТзОВ «Проектнадрбуд» є власником об`єктів нерухомого майна (складу в плані під літ. Є-1 площею 16,3 кв.м., складу в плані під літ. Д-1 площею 13,1 кв.м., складу в плані під літ. Е-1 площею 13,1 кв.м.), що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, буд. 202, що підтверджується Договором купівлі-продажу будівель (а.с. 15-17), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18-20) та Технічними паспортами на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами на вказані вище об`єкти нерухомості (а.с. 74-87), що також і не оспорюється жодною із сторін.

Окрім того, судом встановлено, що земельна ділянка на якій розташовані об`єкти нерухомості позивача, зокрема, з кадастровим номером :09:009:0053 орієнтовною площею 0,1921 га перебуває у комунальній власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21-25), що теж не заперечується сторонами.

4.6. 23 січня 2020 року міська рада прийняла оскаржену ухвалу № 6233 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону», згідно з якою, зокрема, затверджено спірну земельну ділянку (за адреса: вул. Стрийська (біля будинку № 202), кадастровий номер: :09:009:0053, орієнтовною площею 0,1921 га, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення - 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) для продажу у власність на земельних торгах у формі аукціону.

4.7. Пунктом 1 частини другої статті 134 ЗК України закріплено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

4.8. Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у п. 8.5., 8.12., 8.16., 8.17. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення.

Наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.

Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

4.9. Також, ВП ВС у постанові від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 вказала, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, як у статті 120 ЗК України та статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (п. 51 та 52 вказаної постанови).

Окрім того, вищевказаних висновків дотримується і Верховний Суд у постановах від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 25.09.2018 у справі № 18/268-08, від 21.11.2018 у справі № 91/2282/17 та від 24.04.2019 у справі № 910/23396/17.

4.10. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як передбачено частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За наведеними в позовній заяві доводами, міська рада прийнявши спірну ухвалу в частині п. 3 Додатку до ухвали, щодо включення земельної ділянки з кадастровим номером :09:009:0053 орієнтовною площею 0,1921 га до переліку земельних ділянок призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону, обмежила права та законні інтереси набувача-власника нерухомого майна на земельну ділянку на якій розташоване таке майно.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковим до виконання на відповідній території. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.11. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що якщо особа стверджує про порушення своїх прав наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни або припинення її цивільних прав чи інтересів або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових прав чи інтересів, зокрема і щодо оформлення права на земельну ділянку під набутим у власність будинком або спорудою, то визнання незаконними таких рішень, їх скасування, визнання дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування неправомірними, є способами захисту відповідних цивільних прав та інтересів. Близьких за змістом висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 706/563/15-а, відступати від яких немає підстав (п. 56, 57 постанови від 03.04.2019 у справі № 921/158/18).

4.12. Отже, заявлені вимоги позивача про визнання незаконною та скасування ухвали від 23.01.2020 № 6233 в частині виключення земельної ділянки кадастровий номер № :09:009:0053 з Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону є обґрунтованими, а заперечення надані радою на спростування позовних вимог належним чином не спростовують вказаних у позові обставин, адже відповідач будучи власником земельної ділянки знав або міг знати про наявність на спірній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна, адже наділений і іншими повноваженнями, зокрема, в частині публічно-управлінських функцій.

4.13. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати.

5.1. Пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 124, 129, 180, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною та скасувати ухвалу Львівської міської ради № 6233 від 23.01.2020 «Про затвердження переліку земельних ділянок, які призначені для продажу на земельних торгах у формі аукціону» в частині включення земельної ділянки, кадастровий номер :09:009:0053, що знаходиться біля будинку № 202 по вулиці Стрийській в місті Львові, площею 0,1921 га до Переліку земельних ділянок, призначених для продажу на земельних торгах у формі аукціону.

3. Стягнути з Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, буд. 1; ідентифікаційний код 04055896) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектнадрбуд» (81500, Львівська обл., м. Городок, вул. Б. Хмельницького, буд. 6; ідентифікаційний код 42572176) 2'102,00 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.04.2021.

Суддя В.П. Трускавецький