СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. Справа № 905/1655/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю:

прокурора - Горгуль Н.В. (посвідчення № 057317 від 09.10.2020)

представника відповідача-1 - не з`явився

представника відповідача-2 - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області (вх. № 692 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 (суддя Чернова О.В.; повний текст рішення складено та підписано 16.02.2021)

за позовом Керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави

до відповідача-1: Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області

до відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області

про визнання недійсним рішенням Бахмутської міської ради Донецької області №6/141-2991 від 21.04.2020 про продаж земельної ділянки площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784, по АДРЕСА_2

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області (відповідач-1) та Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області (відповідач-2) про визнання недійсним рішення Бахмутської міської ради Донецької області №6/141-2991 від 21.04.2020 про продаж земельної ділянки площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784, по АДРЕСА_2.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що прийняття Бахмутською міською радою Донецької області рішення №6/141-2991 від 21.04.2020 про продаж відповідачу-2 земельної ділянки площею 1,1859 га (кадастровий номер :00:017:0784) поза процедурою земельних торгів, є порушенням статей 116, 120, 124, 134 Земельного кодексу України, внаслідок чого останнє підлягає визнанню незаконним та скасуванню. За твердженням прокурора продаж земельної ділянки з порушенням норм Земельного кодексу України порушує інтереси держави в частині процедури набуття права власності чи користування землею.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 позовні вимоги Керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, м. Бахмут Донецької області в інтересах держави до Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області та Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області про визнання недійсним рішення Бахмутської міської ради Донецької області №6/141-2991 від 21.04.2020 про продаж земельної ділянки площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784, по АДРЕСА_2 - задоволено повністю.

Скасовано рішення Бахмутської міської ради Донецької області №6/141-2991 від 21.04.2020 «Про продаж земельної ділянки», яким вирішено продати земельну ділянку Фізичній особі - підприємцю Борисенку Сергію Миколайовичу (реєстр. номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ), площею 1,1859 га (кад.№:00:017:0784), для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази по АДРЕСА_2, за ціною 1129740,44 гривень.

Стягнуто з Бахмутської міської ради Донецької області на користь прокуратури Донецької області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051,00 грн. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича на користь прокуратури Донецької області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1051,00 гривень.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

-рішення Бахмутської міської ради №6/141-2991 від 21.04.2020 «Про продаж земельної ділянки» прийнято з порушенням вимог ст. 116, 120, 124, 134 Земельного кодексу України і є незаконним, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що на земельній ділянці площею 1,1859 га (кадастровий номер: :00:017:0784) по АДРЕСА_2 перебуває належне відповідачу-2 на праві приватної власності нерухоме майно;

-у справі відсутні докази проведення відповідачем-1 земельних торгів щодо продажу спірної земельної ділянки (кадастровий номер: :00:017:0784) з дотриманням процедури, визначеної статтею 135 Земельного кодексу України;

-належна відповідачу-2 на праві приватної власності адмінбудівля літера А1-1, загальною площею 127,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, знаходиться на іншій земельній ділянці загальною площею 0,2589 га (кадастровий номер :00:017:0762), про що зазначено у листі Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 2294-20 від 04.03.2020. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 за відповідачем-2 зареєстровано право власності на цю земельну ділянку.

Фізична особа - підприємець Борисенко Сергій Миколайович (відповідач-2) із даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити; судові витрати покласти на позивача.

Свою незгоду із ухваленим у цій справі рішенням відповідач-2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на інформацію з Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмут ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 06.03.2020 за № 186/111-20, згідно якої на земельній ділянці (кадастровий номер: :00:017:0784) у Державному земельному кадастрі наявні документи на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці площею 1,1859 га та перебувають у власності Борисенка С.М., а саме свідоцтво НОМЕР_3 від 09.09.2016, Скаржник доводить, що таким майном є нежитлове приміщення площею 127,8 кв.м., у зв`язку із чим продаж спірної земельної ділянки правомірно відбувся без проведення аукціону та у відповідності до частини другої статті 134 Земельного кодексу України.

Також, на думку скаржника, судом першої інстанції не надано оцінки факту перебування спірної земельної ділянки площею 1,1859 га (кадастровий номер :00:017:0784) в користуванні ФОП Борисенка С.М. на підставі договору оренди № 33156077 від 06.09.2019, тому процедура продажу на конкурентних засадах земельної ділянки не могла бути застосована, оскільки відповідно до частин 3, 4 ст. 9 Закону України «Про оренду землі» орендар повинен надати згоду на продаж земельної ділянки та відмовитись від свого переважного права на її придбання, але такої згоди ФОП Борисенко С.М. не надавав, а навпаки на підставі положень ст. 128 Земельного кодексу України використав своє переважне право на придбання орендованої земельної ділянки у власність, а у міської ради не було підстав для відмови у реалізації останнім цього права.

Скаржник переконує суд апеляційної інстанції, що до ознайомлення з матеріалами справи в місцевому господарському суді, тобто до 01.02.2021, йому не був відомий зміст позовної заяви прокурора та доданих до нього документів. При цьому направлений до суду 15.02.2021 відзив на позовну заяву, був безпідставно проігнорований судом першої інстанції, адже в оскаржуваному рішенні зазначено, що відзив на позовну заяву відповідачем-2 не надано. Неможливість забезпечення явки представника у всі судові засідання при розгляді справи та неможливість своєчасного надання відзиву на позов скаржник обґрунтовує поганим самопочуттям його представника, у зв`язку із захворюванням на COVID-19 та несприятливих наслідків для останнього після хвороби. Також скаржник вважає, що судом першої інстанції було необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи, а справу розглянуто без надання відповідачем-2 пояснень по суті спору та ухвалено незаконне рішення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 для розгляду справи № 905/1655/20 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.03.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області (вх. № 692 Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 залишено без руху. Скаржнику надано 10-денний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали шляхом подачі до суду у цей строк підписаної оригіналом підпису апеляційної скарги у письмовій формі; оригіналу або належним чином засвідченої копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1090297 від 01.03.2021, що наданий до апеляційної скарги; доказів надсилання копії апеляційної скарги Керівнику Артемівської місцевої прокуратури Донецької області (84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 45) та Бахмутській міській раді Донецької області (84511, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44) листами з описами вкладень.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 211 копія ухвали апеляційного господарського суду від 09.03.2021 отримана скаржником 12.03.2021.

16.03.2021, тобто у визначені судом строки, скаржник надав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги за вх. № 3191, до якої надав підписану оригіналом підпису апеляційну скаргу у письмовій формі; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1090297 від 01.03.2021; докази надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи листами з описами вкладень.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 905/1655/20; запропоновано іншим учасникам справи у строк до 02.04.2021 подати до суду відзиви на апеляційну скаргу; справу № 905/1655/20 призначено до апеляційного розгляду на 20.04.2021 об 11:30 год., про що належним чином повідомлено учасників справи.

01.04.2021, тобто у встановлений судом строк, Керівником Бахмутської окружної прокуратури Донецької області засобами поштового зв`язку направлено до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, який надійшов до суду 02.04.2021 за вх. № 3854.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор вважає рішення суду першої інстанції законним та вмотивованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача-2 необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Прокурор наполягає, що наявними у справі доказами достеменно підтверджується факт порушення Бахмутською міською радою Донецької області умов та порядку продажу спірної земельної ділянки комунальної власності, а також наявна протиправна поведінка самого покупця - ФОП Борисенка С.М., який за відсутності у нього законодавчо встановлених підстав для придбання земельної ділянки комунальної власності поза процедурою торгів у зв`язку з наявністю в нього нерухомого майна на земельній ділянці, звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про отримання земельної ділянки площею 1,1859 га (кадастровий номер :00:017:0784) в оренду з подальшим викупом, що свідчить про недобросовісність дій ФОП Борисенка С.М. зважаючи на відсутність на цій земельній ділянці будь-яких об`єктів нерухомого майна, які перебувають у його власності.

Прокурор доводить, що ФОП Борисенко С.М. незаконно, з метою уникнення конкурсної процедури, реалізувавши раніше своє право на отримання земельної ділянки для обслуговування наявного у його власності нежитлового приміщення площею 127,8 кв.м. по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016, повторно звернувся 06.08.2018 до Бахмутської міської ради Донецької області із заявою про надання йому в оренду із подальшим викупом земельної ділянки, для обслуговування тієї ж самої будівлі площею 127,8 кв.м. поза процедурою проведення земельних торгів. Однак, незважаючи на в це, Бахмутською міською радою Донецької області 21.04.2020 прийнято оспорюване рішення за № 6/141-2991 про продаж ФОП Борисенку С.М. земельної ділянки площею 1,1859 га по АДРЕСА_2, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази, в той час коли на ній відсутні об`єкти нерухомості, які належать відповідачу-2 на праві власності, а фактично землю надано для здійснення нового будівництва комплексу будівель та споруд - виробничої бази в обхід проведення земельного аукціону.

З огляду на наведене прокурор вважає, що спірна земельна ділянка площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, не відноситься до земельних ділянок, які згідно приписів ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах, а тому вона не могла бути відчужена не інакше як через проведення земельного аукціону.

В спростування доводів скаржника про неотримання копії позовної заяви з доданими до неї документами прокурор зазначає, що Артемівською місцевою прокуратурою Донецької області до звернення до суду із позовом на виконання приписів ст. 172 ГПК України направлено 09.09.2020 іншим учасникам справи листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, у тому числі відповідачу-2 - ФОП Борисенку С.М. за адресою: АДРЕСА_1 та отримано ним 15.09.2020, що підтверджується поштовим повідомленням (трек-номер відправлення 770), оригінал якого додається до відзиву на апеляційну скаргу.

Також прокурор зазначає, що ФОП Борисенко С.М. та його представник не були позбавлені права взяти участь у судових засіданнях при розгляді цієї справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відзив на апеляційну скаргу від Бахмутської міської ради Донецької області, м. Бахмут Донецької області до суду апеляційної інстанції у встановлені строки не надходив.

20.04.2021 на електронну пошту суду від представника ФОП Борисенка С.М. - адвоката Мінаєва Д.М. надійшло клопотання, яке підписано електронним цифровим підписом представника. В цьому клопотанні представник відповідача-2, посилаючись на продовження дії карантину до 30 квітня 2021 року, введення у м. Києві обмежень «червоної зони» через поширення коронавірусу, епідемічну ситуацію на території м. Києва, зазначає про неможливість прибуття представника в судове засідання до Східного апеляційного господарського суду, тому просить розгляд справи відкласти.

Розглянувши вказане клопотання представника відповідача-2 про відкладення розгляду справи з мотивів введення у м. Києві обмежень «червоної зони» через поширення коронавірусу та епідемічну ситуацію на території м. Києва, колегія суддів апеляційної інстанції вирішила його відхилити, з огляду на таке.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Водночас участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом (статті 202, 216, 270 ГПК України); не визнавалася вона такою й судом.

Крім цього згідно з частиною четвертою статті 197 ГПК України (із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ) під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

На виконання Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та відповідно до пункту 10 частини 1 статті 152, частини 5 статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус судів» Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 №169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Тобто, ФОП Борисенко С.М. (відповідач-2) або його представник, бажаючи взяти участь у судовому засіданні 20.04.2021, проте позбавлені такої можливості у зв`язку з обмеженнями, введеними через карантин, відповідно до приписів статті 197 ГПК України мали право взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду може бути здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon».

Проте відповідного клопотання відповідачем-2 або його представником заявлено не було.

Відповідно до частин 11-12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, відтак неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Окрім доводів, що зазначені в апеляційній скарзі, відповідачем-2 не було подано до суду апеляційної інстанції будь-яких інших пояснень по суті справи на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом.

Ураховуючи викладене, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, враховуючи існування в матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, право, а не обов`язок представників учасників брати участь у засіданні суду, виходячи зі змісту статей 202, 216, 270 ГПК України, а також того, що відповідач-2 зазначив в апеляційній скарзі свою правову позицію у справі і інших пояснень по суті справи до суду не надавав, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача-2 про відкладення розгляду справи та про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності відповідача-2 та його представника.

Представник відповідача-1 - Бахмутської міської ради Донецької області в судове засідання 20.04.2021 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом апеляційної інстанції про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки свого представника відповідач-1 суд апеляційної інстанції не повідомив. Згідно роздруківки з програми Діловодство спеціалізованого суду та відстеження пересилання поштового відправлення з сайту Укрпошти за штрихкодовим ідентифікатором № 074, вбачається, що направлена на адресу Бахмутської міської ради Донецької області (вул. Миру, буд.44, м. Бахмут, Бахмутський район, Донецька область, 84511), ухвала Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи № 905/1655/20 до апеляційного розгляду на 20.04.2021, отримана відповідачем-1 завчасно, а саме 23.03.2021.

Відповідно до частин другої та третьої статей 120, 270 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні 20.04.2021 прокурора, який підтримав аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення апеляційної скарги відповідача-2 без задоволення, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході апеляційного розгляду справи, згідно із Свідоцтвом НОМЕР_3 від 09.09.2016 (т. 1 а.с. 36), виданого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Дубровським В.М., Фізичній особі Борисенку Сергію Миколайовичу належить на праві власності майно, що складається з комплексу будівель та споруд - виробнича база, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, до якої входять:

-адмінбудівля літера А, 1, А,а загальна площа 201,1 кв.м.;

-будівля насосної, літера Б,б загальна площа 38,11 кв.м.;

-будівля відмивочного пункту, сарай, літера В,в. загальна площа 77,38 кв.м.;

-будівля гаражу літера М,м. загальна площа 107,1 кв.м.;

-будівля прохідної літера Н, загальна площа 14,1 кв.м., що раніше належало ВАТ «Артемнафтопродукт».

Водночас, зі змісту довідки Довідки - технічної характеристики КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» №416 від 20.09.2016 убачається, що фізичній особі Борисенку Сергію Миколайовичу належить на праві власності:

-Адмінбудівля літ. А-1 загальною площею 127,8 кв.м.;

-Прохідна лі. Н загальною площею 14,1 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 38).

Поряд із цим наявна у справі Довідка КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» №399 від 21.09.2016 (т. 1 а.с. 37), що видана Борисенку С.М. , свідчить про те, що на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 знаходяться:

-А- 1 - адмінбудівля площею 127,8 кв.м.;

-Н - будівля прохідної площею 14,1 кв.м.

Відсутні у зв`язку зі знищенням:

-Б - будівля насосної площею 38,11 кв.м.;

-Вв - будівля відмивочного пункту площею 77,38 кв.м.;

-Мм - будівля гаражу площею 107,1 кв.м. - відсутні (зруйновані).

Згідно Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №222775277 від 04.09.2020 (т. 1 а.с. 72 зворотна сторона), на підставі рішення державного реєстратора №32715596, виданого 05.12.2016, приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької обл. Дубровським В.М. зареєстровано поділ об`єкта нерухомого майна: адмінбудівля літера А, 1, А,а загальна площа 201,1 кв.м.; будівля насосної, літера Б,б загальна площа 38,11 кв.м.; будівля відмивочного пункту, сарай, літера В,в. загальна площа 77,38 кв.м.; будівля гаражу літера М,м. загальна площа 107,1 кв.м.; будівля прохідної літера Н, загальна площа 14,1 кв.м., за результатами якого об`єкт нерухомого майна закрито - 01.12.2016.

Отже згідно вказаної Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно приватним нотаріусом 01.12.2016 здійснено державну реєстрацію про поділ об`єкта нерухомого майна - комплексу будівель та споруд, з реєстраційним номером - 103, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що перебувало у власності відповідача на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016. Об`єкт нерухомого майна закрито, а право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна погашено 01.12.2016 на підставі рішення державного реєстратора №32715214, виданого 05.12.2016, приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької обл. Дубровським В.М.

Цього ж дня, 01.12.2016 приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької обл. Дубровським В.М. зареєстровано за фізичною особою Борисенком С.М. право власності на об`єкт нерухомого майна:

-прохідна літера Н загальною площею 14,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який припинено 17.01.2017 (т. 1 а.с. 71 зворотна сторона).

Також, 01.12.2016 приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу здійснено державну реєстрацію права власності за Борисенком С.М. на об`єкт нежитлової нерухомості, загальною площею 127,8 кв.м., яке складається з адмінбудівлі, літера А1 -1, за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103 (т. 1 а.с. 71 зворотна сторона). Підстава виникнення права власності - свідоцтво НОМЕР_3 від 09.09.2016. Право власності є актуальним на теперішній час.

Зі змісту листа Бахмутської міської ради від 04.02.2020 за №01-0625-11 (т. 1 а.с. 43) убачається, що 06.08.2018 ФОП Борисенко С.М. через Центр надання адміністративних послуг Бахмутської міської ради подав заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_2, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази на умовах оренди з наступним викупом. До заяви додано копію свідоцтва про право власності на майно від 09.09.2016, зареєстроване в реєстрі за НОМЕР_3.

Так само, згідно з інформації з Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 06.03.2020 за №186/111-20 в електронній документації, наданій для здійснення реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:017:0784 у Державному земельному кадастрі, наявні документи на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці площею 1,1859 га та перебувають у власності Борисенка С.М. , а саме свідоцтво НОМЕР_3 від 09.09.2016 (т. 1 а.с. 57).

Рішенням Бахмутської міської ради №6/132-2658 від 28.08.2019 «Про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Бахмут» затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Бахмут та надано земельну ділянку в оренду: площею 1,1859 га (кад.№:00:017:0784) по АДРЕСА_2 , фізичній особі - підприємцю Борисенку Сергію Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази, терміном на 5 років (т. 1 а.с. 27).

На підставі вказаного рішення 03.09.2019 між Бахмутською міською радою Донецької області, як орендодавцем, та ФОП Борисенком С.М., як орендарем, укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.09.2019 за №33156077 (т. 1 а.с. 28-34). За умовами пункту 1 цього Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у АДРЕСА_2 . Земельна ділянка надається в оренду на підставі підпункту 1.1. пункту 1 рішення Бахмутської міської ради № 6/132-2658 від 28.08.2019 «Про оренду земельних ділянок комунальної власності територіальної громади м. Бахмут».

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1859 га, кадастровий №:00:017:0784 (пункт 2 Договору оренди).

За умовами пункту 3 зазначеного Договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури.

Згідно пункту 8 Договір укладено на 5 років.

Умовами пункту 13 Договору оренди визначено, що земельна ділянка передається в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази.

Цільове призначення земельної ділянки - із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (пункт 14 Договору).

Договір оренди підписаний Сторонами у встановленому чинним законодавством порядку.

Актом приймання - передачі об`єкта оренди від 03.09.2019 Орендодавець передав, а Орендар прийняв земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_2 , загальною площею 1,1859 га, кадастровий №:00:017:0784 (т. 1 а.с. 35).

Оспорюваним прокурором Рішенням Бахмутської міської ради №6/141-2991 від 21.04.2020 «Про продаж земельної ділянки» вирішено продати земельну ділянку фізичній особі - підприємцю Борисенку Сергію Миколайовичу (РНОКПП НОМЕР_1 ) площею 1,1859 га (кад.№:00:017:0784), для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази по АДРЕСА_2 , за ціною 1129740,44 грн. (т. 1 а.с. 26).

Однак поряд із цим, як свідчать матеріали справи, 13 липня 2018 року між Бахмутською міською радою (Продавець) та фізичною особою Борисенком Сергієм Миколайовичем (Покупець) було укладено договір купівлі - продажу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Бахмута, відповідно до пункту 1.1. якого Продавець на підставі п.п.1.1. п.1 рішення Бахмутської міської ради за № 6/115-2269 від 27.06.2018 передає за плату, а Покупець приймає у власність і оплачує вартість земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа 0,2589 га, кадастровий номер :00:017:0762 (т. 1 а.с. 40-42).

Згідно з пунктом 1.2. Договору від 13.07.2018 земельна ділянка, зазначена у п.п.1.1. п.1 рішення Бахмутської міської ради за №6/115-2269 від 27.06.2018 продається для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку, для будівництва та обслуговування будівель).

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 за Борисенком С.М. (відповідачем-2) зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,2589 га, кадастровий номер :00:017:0762, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 54).

Посилаючись на прийняття Бахмутською міською радою рішення №6/141-2991 від 21.04.2020 про продаж відповідачу-2 земельної ділянки площею 1,1859 га (кадастровий номер :00:017:0784) поза процедурою земельних торгів, передбаченої статтями 116, 120, 124, 134 Земельного кодексу України, чим порушено інтереси держави, прокурор у позовні заяві наполягає на визнанні вказаного рішення міськради незаконним та його скасуванні, позаяк на спірній земельній ділянці станом на момент прийняття оспорюваного рішення міськради відсутні об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності ФОП Борисенка С.М., у тому числі й на підставі свідоцтва про право власності на майно НОМЕР_3 від 09.09.2016.

Прокурор стверджує, що Борисенком С.М. за договором купівлі - продажу від 13.07.2018 вже було придбано поза конкурентними засадами земельну ділянку площею 0,2589 га з кадастровим номером :00:017:0762, для обслуговування існуючого у його власності на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016 об`єкта нерухомості - площею 127,8 кв.м., розташованого по АДРЕСА_2 , яке було виділено 01.12.2016 з комплексу будівель з реєстраційним номером 103 та право власності на яке Борисенком С.М. припинено внаслідок поділу об`єкту.

Разом цим при поданні позовної заяви прокурор обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в частині процедури набуття права власності чи користування землею, що відповідачами не оспорюється.

З огляду на зміст позовної заяви, наведену прокурором аргументацію про протиправність дій Бахмутської міської ради, предмет спору, характер спірних правовідносин, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що прокурор навів достатньо обґрунтувань для звернення до суду за захистом інтересів держави та, відповідно, розгляду його позовних вимог по суті.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує таке.

За змістом частини першої статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших заходів, що видаються відповідно до них (частина друга статті 78 Земельного кодексу України).

За умовами пункту «а» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Так, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону (частина перша статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини першої статті 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або права на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичними особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно частини першої статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

При цьому, продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (абзац 1 частини другої статті 135 Земельного кодексу України).

За приписами абзаців 1,2 частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Отже, зазначеними нормами законодавства передбачено, що у разі розташування на земельних ділянках державної чи комунальної власності об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних чи юридичних осіб, законом охороняються і права зазначених осіб на відповідні земельні ділянки, на яких розташовано такі об`єкти, при цьому такі земельні ділянки або права на них в силу частини 2 статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Вказані вище норми прямо пов`язують надання земельної ділянки на позаконкурентних засадах саме з розташуванням на цій земельній ділянці об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами у відповідності до статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування й оренду.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з пунктом 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Як свідчать матеріали справи та обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, на час прийняття Бахмутською міською радою Донецької області оспорюваного прокурором рішення №6/141-2991 від 21.04.2020 у власності Борисенка С.М. за адресою: АДРЕСА_2 перебувало лише нежитлове приміщення, загальною площею 127,8 кв.м., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 103 на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016, яке було виділено 01.12.2016 з комплексу будівель з реєстраційним номером 103.

Однак, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №222775277 від 04.09.2020, Борисенком С.М. придбано за договором купівлі - продажу від 13.07.2018 іншу земельну ділянку площею 0,2589 га, кадастровий номер :00:017:0762, по АДРЕСА_2 , для будівництва та обслуговування ринкової інфраструктури.

Водночас з листа Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04.03.2020 за №0-5-0.172-179/111-20 убачається, що в розробленому Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування будівель на умовах оренди з наступним викупом, розробленого на замовлення Борисенка С.М. , наявні відомості про перебування на земельній ділянці площею 0,2589га, кадастровий номер :00:017:0762, об`єктів нерухомого майна, які перебувають у власності відповідача по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4103, підстава виникнення - свідоцтво НОМЕР_3 від 09.06.2016 (т. 1 а.с. 58).

Таким чином, ФОП Борисенком С.М. за договором купівлі - продажу від 13.07.2018 було придбано поза конкурентними засадами земельну ділянку площею 0,2589га з кадастровим номером :00:017:0762, для обслуговування існуючого у його власності на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016 об`єкта нерухомості - площею 127,8 кв.м., розташованого по АДРЕСА_2 , яке було виділено 01.12.2016 з комплексу будівель з реєстраційним номером 103 та право власності на яке Борисенком С.М. було припинено внаслідок поділу об`єкту.

Інші об`єкти нерухомості, які розташовані по АДРЕСА_2 та перебувають у власності ФОП Борисенка С.М. відсутні, що підтверджується довідкою КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» №52 (т. 1 а.с. 39).

Отже матеріалами справи підтверджується і судом першої інстанції вірно встановлено, що належна відповідачу-2 на праві приватної власності адмінбудівля літера А1-1, загальною площею 127,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться саме на земельній ділянці загальною площею 0,2589 га, за кадастровим номером :00:017:0762, про що зазначено у листі Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 04.03.2020 за №0-5-0.172-179/111-20 (т. 1 а.с. 58).

Натомість відсутність об`єктів нерухомості на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :00:017:0784 підтверджується кадастровим планом земельної ділянки, який є додатком до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0 від 03.04.2020.

Доказів які б свідчили про наявність у відповідача-2 права приватної власності на нерухоме майно, що знаходиться саме на спірній земельній ділянці площею 1,1859 га кад.№:00:017:0784 по АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять.

Вказане свідчить про те, що продаж земельної ділянки площею 1,1859 га, кад.№:00:017:0784, яка знаходиться з адресою: АДРЕСА_2 , відбувся з порушенням процедури, визначеної статтею 135 Земельного кодексу України, а тому є правильними висновки суду першої інстанції про незаконність рішення Бахмутської міської ради Донецької області №6/141-2991 від 21.04.2020.

Аргументи заявника апеляційної скарги про наявність у власності ФОП Борисенка С.М. нерухомого майна, яке знаходиться саме на земельній ділянці площею 1,1859 га з кадастровим номером :00:017:0784, не підтверджені жодними правовстановлюючими документами. У скарзі йдеться лише посилання на лист Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 06.03.2020 за №186/111-20, в якому дійсно зазначено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :00:017:0784 у Державному земельному кадастрі наявні документи на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці площею 1,1859 га та перебувають у власності ФОП Борисенка С.М., а саме свідоцтво НОМЕР_3 від 09.09.2016.

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що вказаний лист лише підтверджує факт того, що відповідачем ФОП Борисенком С.М. як на підставу надання йому земельної ділянки площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784 в оренду з подальшим викупом поза конкурентною процедурою було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 від 09.09.2016, яке ним також надавалось при отриманні поза процедурою земельних торгів у власність земельної ділянки площею 0,2589 га з кадастровим номером :00:017:0762, про що й зазначено у листі Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті у Бахмутському районі та м. Бахмуті ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 04.03.2020 за №0-5-0.172-179/111-20 (т. 1 а.с. 58).

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яким задовольнив позовні вимоги прокурора та скасував рішення Бахмутської міської ради №6/141-2991 від 21.04.2020 «Про продаж земельної ділянки» ФОП Борисенку С.М .

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та жодним чином не доводять, що продаж земельної ділянки площею 1,1859 га із кадастровим номером :00:017:0784 відбувся без проведення аукціону та із дотриманням частини другої статті 134 Земельного кодексу України. Також відповідачем-2 не доведено, що на спірній земельній ділянці є належний ФОП Борисенку С.М. об`єкт нерухомості, загальною площею 127,8 кв.м., адже матеріали справи свідчать, що для обслуговування саме цього об`єкту нерухомого майна відповідач-2 вже придбав за договором купівлі - продажу від 13.07.2018 іншу земельну ділянку площею 0,2589 га, кадастровий номер :00:017:0762, поза конкурентною процедурою.

Відповідач-2 в апеляційній скарзі наполягає, що до правовідносин, які склались між Бахмутською міською радою Донецької області та ФОП Борисенком С.М. слід застосовувати положення статті 128 Земельного кодексу України, яка не містить посилання на обмеження встановлені у статті 134 цього кодексу, а також статтю 9 Закону України «Про оренду земель», яка вказує на переважне право орендаря на придбання орендованої земельної ділянки у власність, тому процедура продажу на конкурентних засадах земельної ділянки з кадастровим номером :00:017:0784 не могла бути застосована, оскільки за вказаних умов було б порушено переважне право ФОП Борисенка С.М. на придбання земельної ділянки.

Однак колегія суддів визнає вказані доводи скаржника безпідставними з огляду на таке.

Положення частини першої статті 9 Закону України «Про оренду землі» передбачають переважне право орендаря, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, на придбання у власність земельної ділянки за двох умов, а саме у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 9 Закону України «Про оренду землі» у разі відмови орендаря від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки до нового власника такої земельної ділянки переходять права та обов`язки орендодавця за договором оренди цієї земельної ділянки. Не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендодавця. Орендар може придбати земельну ділянку, що перебуває в оренді, за умови згоди орендодавця на продаж цієї земельної ділянки.

Разом з тим, у статті 9 Закону України «Про оренду землі» не міститься положень про продаж земельної ділянки державної та комунальною власності орендарю поза процедурою земельних торгів, а лише зазначається про наявність в нього переважного права на її придбання у разі продажу земельної ділянки.

Отже вказана норма статті Закону дійсно містить заборону здійснювати продаж земельної ділянки іншим особам без згоди орендаря, у разі наявності у особи права користування земельною ділянкою до припинення такого права у передбаченому законодавством порядку.

В свою чергу, продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється на конкурентних засадах у формі аукціону у випадках та порядку, встановлених главою 21 «Продаж земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах» цього Кодексу (частина друга статті 127 Земельного кодексу України).

Стаття 128 Земельного кодексу України містить порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, зокрема, за умовами частини другої цієї статті громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви додаються документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд).

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки, а також виявлення недостовірних відомостей у поданих документах (підпункти «а», «б» частини п`ятої статті 128 Земельного кодексу України).

Як вже зазначалося вище, згідно з частиною першою статті 134 глави 21 Земельного кодексу України земельні ділянки комунальної власності, у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Водночас за змістом частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки комунальної власності, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних осіб.

Проте, як свідчать матеріали справи, ФОП Борисенко С.М., вже реалізувавши своє право на отримання земельної ділянки для обслуговування наявного у його власності нежитлового приміщення площею 127,8 кв.м. по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 09.09.2016, повторно звернувся 06.08.2018 до Бахмутської міської ради Донецької області із заявою про надання йому в оренду із подальшим викупом земельної ділянки, для обслуговування тієї самої будівлі площею 127,8 кв.м. поза процедурою проведення земельних торгів.

Незважаючи на це, Бахмутською міською радою Донецької області прийнято оспорюване рішення від 21.04.2020 про продаж ФОП Борисенку С.М. земельної ділянки площею 1,1859 га по АДРЕСА_2, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та обслуговування комплексу будівель та споруд - виробничої бази, в той час коли на ній відсутні об`єкти нерухомості, які належать відповідачу-2 на праві власності, а фактично землю надано для здійснення нового будівництва комплексу будівель та споруд - виробничої бази в обхід проведення земельного аукціону.

З огляду на викладене, земельна ділянка площею 1,1859 га, кадастровий номер :00:017:0784, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не відноситься до земельних ділянок, які згідно приписів частини другої статті 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах, а тому вона не могла бути відчужена не інакше як через проведення земельного аукціону.

Право власності на земельну ділянку для здійснення нового будівництва комплексу будівель та споруд - виробничої бази ФОП Борисенко С.М. може набути лише на конкурентних засадах в порядку, передбаченому статтями 124, 134, 135 Земельного кодексу України.

За вказаних обставин колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що порушення Бахмутською міською радою порядку та умов продажу земельної ділянки комунальної власності призвели не тільки до можливих економічних збитків (недоотримання територіальною громадою коштів від відкритого продажу майна конкурентним способом), а позбавили інших зацікавлених фізичних та юридичних осіб можливості придбати землю комунальної власності на відкритому конкурсі, створили для них і ФОП Борисенка С.М. несправедливі умови конкуренції на ринку продажу землі. При цьому, ФОП Борисенко С.М., відповідно, отримав непередбачені законом привілеї викупити майно неконкурентним способом.

Також слід визнати такими, що не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи твердження заявника апеляційної скарги про те, що до ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції, тобто до 01.02.2021, ФОП Борисенку С.М. та його представникові не був відомий зміст позовної заяви та доданих до нього документів.

Із матеріалів справи вбачається, що копія позовної заяви з доданими до неї документами Артемівською місцевою прокуратурою Донецької області до звернення до суду із позовом на виконання ст. 172 ГПК України була направлена 09.09.2020 іншим учасникам справи листами з описами вкладень з повідомленням про вручення (т. 1 а.с. 22-23), у тому числі відповідачу-2 - ФОП Борисенку С.М. за адресою: АДРЕСА_1 та отримана останнім 15.09.2020, що підтверджується поштовим повідомленням, оригінал якого додано прокурором до відзиву на апеляційну скаргу.

Що стосується доводів скаржника про те, що він не мав можливості бути присутнім у судових засіданнях Господарського суду Донецької області упродовж 2-х місяців, починаючи з грудня 2020 року через захворювання на COVID-19, то колегія суддів зазначає, що ФОП Борисенко С.М. та його представник не були позбавлені права взяти участь у судових засіданнях при розгляді цієї справи судом першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Також не встановлено колегією суддів жодних порушень судом першої інстанції норм процесуального права при відхиленні клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи від 15.02.2021 у зв`язку з неможливістю прибуття представника через погодні умови у м. Києві, оскільки явка представника відповідача-2 не визнавалася обов`язковою, а судом неодноразово відкладався розгляд справи і саме за клопотаннями відповідача-2 (ухвали від 11.11.2020, від 18.01.2021), в яких відповідач-2 посилався на запроваджені карантинні заходи та погане самопочуття його представника. При цьому колегія суддів вважає, що відповідач-2 не був позбавлений права та можливості скористатися своїм правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав за можливе розглянути спір в порядку частини першої статті 178 та частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами, оскільки визнав їх цілком достатніми для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, адже відсутність належним чином повідомлених представника відповідача-2 у розумінні приписів статей 13, 42, частин першої та третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу, істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на вищезазначене, ґрунтуючись на матеріалах справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Борисенка Сергія Миколайовича не підлягає задоволенню.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в суми 3153,00 грн покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини першої статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 15.02.2021 у справі № 905/1655/20 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Фізичну особу - підприємця Борисенка Сергія Миколайовича, с. Парасковіївка Донецької області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22.04.2021.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.В. Стойка