ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/662/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Рибка Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/662/21:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА" (вул. Куренівська, буд. 2-б, м. Київ, 04073; код 39695986; для листування: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 15, офіс 403)

Відповідач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5а, м. Київ, 03150; код - 40075815), в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; код - 40081200)

про стягнення 7164,91 грн.

з підстав стягнення вартості недостачі вантажу

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 12.03.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця", в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі Відповідач) про стягнення 7164,91 грн. суми нестачі вантажу.

16.03.2021 суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, встановив відповідачу строк для надання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали суду про відкриття провадження по справі.

04.04.2021 року Відповідач надав суду відзив просить суд у задоволені позову відмовити повністю.

В С Т А Н О В И В:

27.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «СУХА БАЛКА» та підприємством «DUFERCOSA» було укладено контракт № 2020-DSA-17012020 про поставку продукції (залізної руди).

Між ПрАТ «СУХА БАЛКА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» (Позивач) укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг.

ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» в рамках договору транспортно-експедиторських послуг здійснювало перевезення вантажу ПрАТ «СУХА БАЛКА», зокрема, і вантажу за договором № 2020-DSA-17012020 від 27.01.2020р., «Руда залізна агломераційна (аглоруда) Fe-60%».

06.09.2020 року ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» на підставі залізничної накладної № 45832458 завантажив вантаж, зокрема, у вагон № 63680482 та подав його до забирання АТ «Українська залізниця» (Перевізник) на ст. Рокувата (м. Кривий Ріг).

Маса вантажу визначена Відправником на 150-тонному вагонному ваговому пристрої заводський № 8 СВ 150000 В/2- склала 70 500 (сімдесят з половиною тисяч) кг, про що зазначено у залізничній накладній № 45832458. Вищезгаданий вантаж був навантажений у вагон власності ПАТ «Українська залізниця» та закріплений згідно з п. 3.1. гл. 14 Схема г ТУ Додатка № 3 до СМГС.

Залізниця, прийняла до перевезення вагони, поставивши в графі № 38 накладної № 45832458 електронний цифровий підпис (комерційний агент ОСОБА_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.09.2020 на ст. Ізмаїл Од. залізниці було складено комерційний акт № 404503/75. в описовій частині якого зазначено, що за результатами контрольної перевірки (переважування), яке проводилося двічі на справних 150 тонних залізничних статичних вагонних вагах № 005 (повірка 03.09.2020) встановлено, що фактична маса вантажу менша на 3900,00 кг, ніж та, що зазначена у залізничній накладній № 45832458. Переважування проводилось двічі, недостача підтвердилась.

Позивач зазначає, що обставини, зазначені у відповідній описовій частині комерційного акту № 404503/75 від 10.09.2020 року свідчать про втрату вантажу саме під час перевезення.

Тому, посилаючись на ст. ст. 11, 526, 614, 908, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 314 Господарського кодексу України та положеннями Статуту залізниць України, Позивач просить суд стягнути з Відповідача: 7164,91 грн. суми нестачі вантажу.

Відповідач не погодившись з позовом зазначив, що вагон був неякісно підготовлений під навантаження та був завантажений у такому стані, тобто нестача вантажу виникла виключно з вини вантажовідправника. через невиконання ним вимог ст. 31, 32 Статуту п. 2.3 Правил перевезення вантажів навалом та насипом п. 7 Технічних умов розміщення та кріплення вантажів Додатку 3 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Крім того, Відповідач зазначає, що копія наданого Позивачем контракту не є належним документом відправника про кількість і вартість відправленого вантажу, адже Позивач не є стороною Контракту.

Також Відповідач зазначає, що Позивачем робиться розрахунок суми позовних вимог виходячи з курсу долару США станом на 10.09.2020 (дату видачі вантажу), а не на дату його відправлення 06.09.2020. що суперечить положенням ст.ст. 130, 114, 115 Статуту.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

На підставі накладної № 45832458 від 06.09.2020 зі станції Роковатая ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА» було відправлено вагон № 63680482 з вантажем - «аглоруда» для отримання їх ДП «Ізмаїльський морський торговельний порт» на станції призначення Ізмаїл.

Під час перевезення вагона № 63680482 на станції Ізмаїл був складений акт загальної форми від 10.09.2020 № 2230, яким засвідчено, що при прийманні поїзду № 1603 о 04:29 в вагоні №63680482 було виявлено воронкоподібне поглиблення над 4 люком довжиною 800 мм, шириною 700 мм, глибиною до полу вагона; маються сліди старої течі на хребтових та поперечних балках; течії по станції Ізмаїл немає.

На додаток до акту загальної форми від 10.09.2020 № 2230 станцією Ізмаїл був складений комерційний акт від 10.09.2020 № 404503/75 (копія наявна в матеріалах справи) та акт про технічний стан вагона від 10.09.2020 № 61.

Так, відповідно до комерційного акту № 404503/75 (розділ Д) фактично виявилось: брутто 89 800 кг, тара за документом 23 200 кг, нетто 66 600 кг, що менш документу на 3 900 кг. Навантаження у вагоні нерівномірне, холмоподібне, нижче бортів 700 - 900 мм. По середині над 3-4 люками мається воронкоподібне заглиблення довжиною 800 мм, шириною 700 мм, глибиною до полу вагона. Маються залишки вантажу на хребтовій та поперечній балках. Течі по ст. Ізмаїл нема. Вагон технічно справний, про що складено тех. акт № 61. В вагоні нещільне прилягання 4-го люку до хребтової балки: зазор довжиною 600 мм, шириною 50 мм. Переважування проводилось двічі в присутності представника одержувача, недостача підтвердилась.

Графа 7 залізничної накладної № 45832458 підтверджує, що Вантаж перевозився згідно контракту № 2020-DSA-17012020 від 27.01.2020 (для вивезення водним транспортом в Сербію). Крім того, залізнична накладна № 45832458 створювалась в електронному вигляді.

Відносини щодо перевезення вантажів залізницею регулюються, зокрема, Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України та іншими нормативними актами.

Згідно з п.1.1. Правил оформлення перевізних документів затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (і з накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП).

Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Відповідно до п. 12 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130-137 Статуту) затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 у разі пред`явлення претензій та позовів застосовуються паперова копія електронного перевізного документа, яка роздруковується та засвідчується відповідно до вимог законодавства суб`єктами перевізного процесу, що отримали електронний перевізний документ згідно з додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Паперова копія електронної залізничної накладної має бути засвідчена календарним штемпелем станції призначення або суб`єктом перевезення згідно з чинним законодавством (п. 6 вищезгаданих Правил).

Відповідно до ч. 2 ст. 306 Господарського кодексу України суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту і відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами (статутами).

Згідно пп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником, про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній. Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів графи перевізних документів «маса вантажу визначена відправником», заповнюються вантажовідправником.

Згідно положень ст. 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно даних накладних вантаж завантажений у вагони засобами відправника навалом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах - відправником. В графі «правильність внесених у накладну відомостей підтверджую» підпис відправника.

Статтею 122 вказаного Статуту передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

З наведеного суд робить висновок, що обставини, зазначені у відповідній описовій частині комерційного акту № 404503/75 від 10.09.2020 року свідчать про втрату вантажу саме під час перевезення.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача у відзиві на позов на Акт № 61 про технічний стан вагона (контейнера) за Формою ГУ-106, складений 10.09.2020 року о 23:20, оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Крім того, суд відхиляє відомості викладені у вказаному Акті про технічний стан, оскільки він складений не у місті відправлення, а у місті призначення вантажу. Тому, висновки, що "втрата вантажу можлива, неприлягання люку вантажовідправник бачити міг, заходів не прийняв" суд до уваги не бере.

Згідно ст. 111 Статуту, «залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли: вантаж надійшов у непошкодженому вагоні з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволене правилами перевезення вантажів, а також, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати або пошкодження вантажу під час перевезення.

Статтею 308 Господарського кодексу України передбачено, що вантаж до перевезення приймається перевізниками залежно від виду транспорту та вантажу в місцях загального або не загального користування. Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Відповідно до ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству (ст. 110 Статуту).

Статтею 114 Статуту передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Щодо відзиву на позов, суд звертає увагу Відповідача на наступне.

Згідно п. а) ст. 114 Статуту залізниць України Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Ст. 115 Статуту залізниць України визначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно п. б) ст. 130 Статуту залізниць України пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають: б) у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу: одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акту відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Згідно ст. 133 Статуту залізниць України Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається із залізничної накладної від 06.09.2020р., одержувачем вантажу в ній значиться ДП „Ізмаїльський морський торговельний порт, в право пред`явлення претензії і позову за пере уступним підписом у цій накладній надано ТОВ „ДІ СІ ДЕЙЧ ЛОГІСТІК позивачу у справі.

Суд визнає в якості належного доказу на підтвердження вартості відправленого вантажу додану до позову копію контракту № 2020-DSA-17012020 від 27.01.2020р. з додатками, оскільки саме на цей контракт здійснено посилання у вищевказаній залізничній накладній.

При цьому, суд погоджується із позицією відповідача щодо помилковості розрахунку суми позовних вимог виходячи з курсу долару США станом на 10.09.2020 року дату видачі вантажу, а не на дату його відправлення 06.09.2020 року.

Так, як було зазначено, згідно ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Тобто, розрахунок має бути здійсненим виходячи не з вартості отриманого вантажу, а з вартості відправленого вантажу.

Тому, вартість недостачі з урахуванням норми природної втрати по курсу НБУ, станом на 06.09.2020 року складає: (3,9 т 0,705 т) х 2231,32 грн. = 7129,07 грн., де:

3,9 т загальні кількість недостачі вантажу;

0,705 т -природна втрата вантажу під час перевезення;

2231,32 грн. вартість вантажу виходячи з того, що відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті НБУ, станом на 06.09.2020 року 1 долар США становить 27,6908 грн., а відповідно до Доповнення № 2 Додатку № 3 до Контракту № 2020-DSA-17012020 від 27.01.2020р. вартість однієї тони 80,58 доларів США.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню частково, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5а, м. Київ, 03150; код - 40075815), в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012; код - 40081200) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІ СІ ЕЙЧ ЛОГІСТИКА" (вул. Куренівська, буд. 2-б, м. Київ, 04073; код 39695986; для листування: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, 15, офіс 403): 7129 гривень 07 коп. варстості нестачі вантажу та 2258 гривень 65коп. судового збору.

3. У задоволені решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.А. Демешин

Повний текст складено 23 квітня 2021 р.

Суддя О.А. Демешин