ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. Справа № 911/1947/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Харченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа"

до Комунального підприємства Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп"

про стягнення 186 441,04 гривень

за участю представника позивача: Пироженко А.О. (довіреність №3082/08 від 18.12.2020)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" (далі - ВРКП "Вишгородтепломережа"/позивач) до Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" про стягнення 394 901,90 гривень, з яких: 378 338,78 грн основного боргу, 6 092,72 грн пені, 6 552,93 грн 3% річних, 3 917,47 грн інфляційних втрат.

Відповідні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуги з постачання теплової енергії №23719 від 20.11.2019 та оплати отриманих за договором послуг в неповному обсязі, з порушенням встановлених строків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2020 у справі №911/1947/20 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 17.08.2020, встановлено сторонам строк для вчинення процесуальних дій, у тому числі подання відповідачем відзиву - до 17.08.2020.

05.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" надійшло повідомлення.

Згідно резолюції головного спеціаліста відділу автоматизованого документообігу та обробки внутрівідомчої службової кореспонденції Господарського суду Київської області вказане вище клопотання не підписано з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги " електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Враховуючи викладене вище та імперативні приписи норм Господарського процесуального кодексу України, судом залишено без розгляду вказане вище повідомлення, як таке, що подано з недотриманням форми та порядку, передбачених процесуальним законом для подачі документів в електронній формі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2020 у справі №911/1947/20 відкладено підготовче засідання на 07.09.2020

17.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

18.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення разом з доданими до них доказами, які судом прийнято до розгляду.

25.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" надійшов відзив на позовну заяву разом з доданими до нього доказами. Вказаний відзив разом із відповідними документами судом прийнято до розгляд.

03.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява, відповідно до якої позивач повідомив суд про зменшення заявленої до стягнення суми основного боргу, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума основного боргу складає 169 877, 92 грн, яку позивач разом із іншими нарахуваннями просить стягнути з відповідача. Вказану заяву та додані до неї документи судом прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2020, занесеною до протоколу судового засідання від 07.09.2020, у справі №911/1947/20 відкладено підготовче засідання на 29.09.2020.

29.09.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.09.2020, занесеною до протоколу судового засідання від 29.09.2020, у справі №911/1947/20 задоволено клопотання Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп" про продовження строку підготовчого провадження, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 19.10.2020.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 19.10.2020 та 24.11.2020 у справі №911/1947/20 відкладено підготовче засідання на 24.11.2020 та 08.12.2020

08.12.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії банківських виписок щодо проведення відповідачем оплати заборгованості та акта звірки взаємних розрахунків.

У підготовчому засіданні 08.12.2020 судом частково задоволено вказане вище клопотання та долучено до матеріалів справи банківські виписки, тоді як в частині долучення акта звірки судом залишено клопотання позивача без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 911/1947/20 до судового розгляду по суті на 22.12.2020.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 22.12.2020 та 19.01.2021 у справі №911/1974/20 оголошено перерву у судовому засіданні до 19.01.2021 та 08.02.2021 відповідно.

Водночас, як слідує з наявних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, найменування юридичної особи за ідентифікаційним кодом 35367572 - Комунального підприємства Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп", змінено на Комунального підприємства Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп", а тому суд дійшов висновку, що надалі під час розгляду вказаної справи вірна назва вказаної особи - Комунального підприємства Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп" (далі - КП ДСР "Демидівкомунгосп"/відповідач).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.02.2021 у справі №911/2521/20 провадження у справі за позовом Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" до Комунального підприємтсва Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп" в частині вимоги про стягнення 169877,92 грн основного боргу закрито.

У судовому засіданні 08.02.2021 після закінчення з`ясування обставин та дослідження доказів судом оголошено про перехід до судових дебатів, по закінченні яких суд вийшов до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2019 між Вишгородським районним комунальним підприємством "Вишгородтепломережа", як виконавцем, та Комунальним підприємством Демидівської сільської ради Вишгородського району Київської області "Демидівкомунгосп", найменування якого змінено на Комунальне підприємство Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп", як споживачем, а також гарантом - Демидівською сільською радою, укладено договір про надання послуги з постачання теплової енергії №23719 (далі - договір) відповідно до п. 1 якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будників, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до пп. 11, 20, 24, 26 та 39 договору обсяг спожитих послуг визначається як обсяг теплової енергії, спожитої за показниками вузла (вузлів) комерційного обліку.

Споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу та обсягу спожитої послуги.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період, або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди, якщо така є, а якщо такої немає, - в рахунок майбутніх платежів споживача починаючи з найближчих до дати здійснення платежу періодів (розрахунковий місяць).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності та з урахуванням терміну дії договору на оперативно-технічне обслуговування котельні с. Демидів, укладеного між виконавцем та власником котельні - Демидівською сільською радою Вишгородського району Київської області.

Копія зазначеного вище договору наявна в матеріалах справи.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що протягом листопада 2019 року-березня 2020 року позивачем надано відповідачу теплову енергію загальною вартістю 1 837 837,60 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями підписаних сторонами актів надання послуг:

- №1398 від 30.11.2019 на суму 175 897,61 грн;

- №1642 від 31.12.2019 на суму 434 893,64 грн;

- №98 від 30.01.2020 на суму 400 767,17 грн;

- №487 від 29.02.2020 на суму 461 637,54 грн;

- №719 від 31.03.2020 на суму 364 641,64 грн (далі - акти надання послуг за спірний період).

Однак, за доводами позивача, відповідач здійснив оплату отриманих послуг не в повному обсязі та з порушенням погодженого договором строку, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникло 378 338,78 грн боргу, який в процесі розгляду спору у даній справі відповідачем погашено у повному обсязі.

В підтвердження вказаних вище обставин позивачем надано копії банківських виписок по рахунку.

З огляду вказаного вище, враховуючи порушення відповідачем строків оплати, позивач підтримав заявлені вимоги про стягнення з відповідача 6 092,72 грн пені, 6 552,93 грн 3% річних, 3 917,47 грн інфляційних втрат.

Відповідач не погодився із заявленими вимогами з огляду на його неодноразові звернення до позивача з листами (пропозиціями) укласти договір реструктуризації заборгованості. Копії вказаних листів наявні в матеріалах справи.

Також відповідач зауважив, що затримка оплати за надані послуги пов`язана з такими обставинами:

- несвоєчасне надання рахунків позивачем, зокрема рахунку за березень 2020 року, який надійшов відповідачу 29.05.2020, в підтвердження чого надано копію витягу з журналу реєстрації;

- несвоєчасна оплата населенням відповідних послуг, яка пов`язана з карантинними заходами запобігання коронавірусної хвороби COVID-19.

Окремо відповідач вказав, що послуги надано позивачем не у повному обсязі, оскільки не велась абонентська служба за один місяць опалювального сезону, тоді як відповідачем понесено витрати на послуги банку, розмір яких за увесь опалювальний період складає 112 017,82 грн.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши заключне слово представника позивача, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 626, 627, 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду вищезазначеного суд дійшов висновку, що підписання відповідачем договору про надання послуги з постачання теплової енергії №23719 від 20.11.2019 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо умов відповідного правочину, з урахуванням обставин підписання сторонами актів надання послуг за спірний період, свідчить про належне виконання позивачем своїх договірних зобов`язань та отримання відповідачем послуг за договором, що породжує для КП ДСР "Демидівкомунгосп" обов`язок по оплаті вартості таких послуг у передбачений договором строк:

- за актом наданих послуг №1398 від 30.11.2019 на суму 175 897,61 грн - до 20.12.2019;

- за актом наданих послуг №1642 від 31.12.2019 на суму 434 893,64 грн - до 20.01.2020;

- за актом наданих послуг №98 від 30.01.2020 на суму 400 767,17 грн - до 20.02.2020;

- №487 від 29.02.2020 на суму 461 637,54 грн - до 20.03.2020;

- №719 від 31.03.2020 на суму 364 641,64 грн - до 20.04.2020.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак з наявних в матеріалах справи доказів та письмових пояснень позивача слідує, що відповідач покладений на нього договором обов`язок щодо оплати у передбачені строки вартості отриманих послуг належним чином не виконав, зокрема провівши остаточний розрахунок залишку заборгованості у розмірі 169 877, 92 грн в період з 01.09.2020 по 03.11.2020.

За таких обставин суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором, що виявилось у порушенні строків оплати отриманих послуг.

Доводи відповідача про звернення до позивача з вимогами про реструктуризацію заборгованості визнаються судом неспроможними в розрізі вказаних вище обставин погашення відповідного боргу та відсутності між сторонами відповідно укладених договорів про реструктуризацію боргу.

Заперечення ж відповідача щодо строків оплати послуг з огляду на несвоєчасне надання позивачем рахунків на оплату судом відхиляються, позаяк момент оплати послуг за договором не залежить від моменту надання рахунку позивачем та отримання його відповідачем.

Решта заперечень відповідача щодо несвоєчасної оплати послуг населенням та доказово не підтверджені доводи про надання позивачем послуг не в повному обсязі, судом залишаються поза увагою як такі, що не впливають на обов`язок відповідача сплатити за отримані послуги у визначений договором строк та виникнення відповідальності за порушення такого зобов`язання, позаяк відносини відповідача з власними контрагентами та наявність у них боргу перед відповідачем не є підставою для звільнення відповідача від власних грошових зобов`язань перед позивачем. Сплата вартості отриманих за договором послуг з порушенням строків не звільняє відповідача від передбаченої законом та договором відповідальності.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 6 092,72 грн пені, нарахованої, з урахуванням проведених відповідачем часткових оплат:

- з 21.12.2019 по 26.12.2019 на 175 897,61 грн боргу за листопад 2019 року;

- з 27.12.2019 по 31.01.2020 на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року;

- з 21.01.2020 по 30.01.2020 на 434 893,64 грн боргу за грудень 2019 року;

- з 31.01.2020 по 27.02.2020 на 130 447,67 грн боргу за грудень 2019 року;

- з 21.02.2020 по 27.02.2020 на 400 767,17 грн боргу за січень 2020 року;

- з 28.02.2020 по 30.03.2020 на 192 760,30 грн боргу за січень 2020 року;

- з 21.03.2020 по 30.03.2020 на 461 637,54 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 31.03.2020 по 29.04.2020 на 364 611,74 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 30.04.2020 по 28.05.2020 на 135 421,37 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 29.05.2020 по 15.06.2020 на 13 697,14 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 21.04.2020 по 15.06.2020 на 364 641,64 грн боргу за березень 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 33 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення.

Приписами ст. ст. 612, 599 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як слідує з наявних в матеріалах справи доказів та наданих позивачем пояснень, вартість послуг за листопад 2019 року відповідач повністю сплатив 31.01.2020, тоді як позивачем здійснено нарахування пені на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року - 31.01.2020, тобто за день, коли відповідач не вважався таким, що прострочив, а тому суд здійснював обрахунок сум пені в межах визначених позивачем періодів, з урахуванням законодавчих положень та обставин справи таким чином:

- з 21.12.2019 по 26.12.2019 на 175 897,61 грн боргу за листопад 2019 року;

- з 27.12.2019 по 30.01.2020 на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року;

- з 21.01.2020 по 30.01.2020 на 434 893,64 грн боргу за грудень 2019 року;

- з 31.01.2020 по 27.02.2020 на 130 447,67 грн боргу за грудень 2019 року;

- з 21.02.2020 по 27.02.2020 на 400 767,17 грн боргу за січень 2020 року;

- з 28.02.2020 по 30.03.2020 на 192 760,30 грн боргу за січень 2020 року;

- з 21.03.2020 по 30.03.2020 на 461 637,54 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 31.03.2020 по 29.04.2020 на 364 611,74 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 30.04.2020 по 28.05.2020 на 135 421,37 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 29.05.2020 по 15.06.2020 на 13 697,14 грн боргу за лютий 2020 року;

- з 21.04.2020 по 15.06.2020 на 364 641,64 грн боргу за березень 2020 року.

Оскільки арифметично правильний розмір пені, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів з урахуванням положень договору та обставин справи, складає 6 092,69 грн пені, вимога позивача про стягнення з відповідача 6 092,72 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 6 092,69 грн пені.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 6 552,93 грн 3% річних, нарахованих, з урахуванням проведених відповідачем часткових оплат:

з 21.12.2019 по 26.12.2019 на 175 897,61 грн боргу за листопад 2019 року;

з 27.12.2019 по 30.12.2019 на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року;

з 31.12.2019 по 29.01.2020 на 513 398,96 грн боргу за листопад-грудень 2019 року;

з 30.01.2020 по 30.01.2020 на 914 166,13 грн боргу за листопад-грудень 2019 року, січень 2020 року;

з 31.01.2020 по 27.01.2020 на 531 214,84 грн боргу за грудень 2019 року, січень 2020 року;

з 28.02.2020 по 28.02.2020 на 192 760,30 грн боргу за січень 2020 року;

з 29.02.2020 по 30.03.2020 на 654 397,84 грн боргу за січень-лютий 2020 року;

з 31.03.2020 по 29.04.2020 на 729 253,38 грн боргу за лютий-березень 2020 року;

з 30.04.2020 по 28.05.2020 на 500 063,01 грн боргу за лютий-березень 2020 року;

з 29.05.2020 по 22.06.2020 на 378 338,78 грн боргу за лютий-березень 2020 року;

- 3 917,47 грн інфляційних втрат.

за січень 2020 року на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року;

за березень 2020 року на 192 760,30 грн боргу за січень 2020 року;

за квітень 2020 року на 135 421,37 грн боргу за лютий 2020 року;

за травень 2020 року на 13 697,14 грн боргу за лютий 2020 року;

за травень 2020 року на 364 641,64 грн боргу за березень 2020 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи законодавчі приписи та встановлений договором момент виникнення у відповідача обов`язку по оплаті послуг, суд дійшов висновку, що позивачем в порушення законодавчих вимог до періоду розрахунку 3% річних включено дні, коли боржник не вважався таким, що прострочив, що не відповідає законодавчим приписам та встановленим обставинам справи, а тому суд здійснював обрахунок заявлених до стягнення 3% річних в межах вказаних позивачем періодів:

з 21.12.2019 по 26.12.2019 на 175 897,61 грн боргу за листопад 2019 року;

з 27.12.2019 по 20.01.2020 на 78 505,32 грн боргу за листопад 2019 року;

з 21.01.2020 по 30.01.2020 на 513 398,96 грн боргу за листопад-грудень 2019 року;

з 31.01.2020 по 20.02.2020 на 130 447,67 грн за грудень 2019 року;

з 21.02.2020 по 27.02.2020 на 531 214,84 грн боргу за грудень 2019 року, січень 2020 року;

з 28.02.2020 по 20.03.2020 на 192 760,30 грн боргу за січень 2020 року;

з 21.03.2020 по 30.03.2020 на 654 397,84 грн боргу за січень-лютий 2020 року;

з 31.03.2020 по 20.04.2020 на 364 611,74 грн боргу за лютий 2020 року;

з 21.04.2020 по 29.04.2020 на 729 253,38 грн боргу за лютий-березень 2020 року;

з 30.04.2020 по 28.05.2020 на 500 063,01 грн боргу за лютий-березень 2020 року;

з 29.05.2020 по 22.06.2020 на 378 338,78 грн боргу за лютий-березень 2020 року.

Оскільки розмір заявлених до стягнення 3% річних, обрахований судом в межах вказаних позивачем періодів, з урахуванням норм закону та встановлених обставин, складає 6 561,16 грн, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 6 552,93 грн 3% річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, оскільки розмір заявлених до інфляційних втрат, обрахований судом за вказаны позивачем періоди, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 917,47 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору, розмір якого визначений від суми позовних вимог про стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд звертає увагу позивача на приписи пп. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

- зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

- закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Димерської селищної ради "Демидівкомунгосп" (07335, Київська обл., Вишгородський район, с. Демидів, вул. Фастова, 2, ідентифікаційний код 35367572) на користь Вишгородського районного комунального підприємства "Вишгородтепломережа" (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Кургузова, 3-В, ідентифікаційний код 13713569):

- 6 092 (шість тисяч дев`яносто дві) грн 69 коп. пені;

- 6 552 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві) грн 93 коп. 3% річних;

- 3 917 (три тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн 47 коп. інфляційних втрат;

- 248 (двісті сорок вісім) грн 45 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 29.03.2021.

Суддя В.А. Ярема