ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/4692/15
Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Гут С.Ф., суддя Бездоля Ю.С. при секретарі судового засідання Петрова О.О. розглянувши справу №916/4692/15

за позовом: Акціонерного товариства "Сбербанк" (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код ЄДРПОУ 25959784)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 5, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „ЧОРНОМОРЕЦЬ (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, )

про стягнення,

Представники:

від позивача - Яковлєва К.Є., довіреність № б/н, дата видачі : 29.12.20;

від відповідача - Новікова Т.О., довіреність № б/н, дата видачі : 04.01.21;

від третьої особи - Новікова Т.О., ордер № 687902, дата видачі : 08.02.21;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії" (далі - ПАТ "Сбербанк", банк) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" (далі ПАТ "Чорноморська транспортна компанія", поручитель) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" (далі ПрАТ "ФК "Чорноморець", позичальник) про стягнення з поручителя заборгованості у розмірі 43 371 675,85 дол. США та 46 608 814,15 грн, що разом еквівалентно сумі 1 047 688 897,41 грн.

Відповідно до останньої заяви про зменшення позовних вимог від 26.10.2016, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та за договором поруки від 26.04.2013 у розмірі 42 352 220,60 дол. США, та 45 773 758,97 грн, з яких: загальна заборгованість за кредитною лінією - 36 773 937,32 дол. США; проценти за користування кредитною лінією - 5 578 283,28 дол. США, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015; пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15 802 012,75 грн; пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією 29 971 746,22 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.11.2017р. позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Чорноморська транспортна компанія" на користь ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та на підставі договору поруки від 26.04.2013 у розмірі 42 352 220,60 дол. США, що в гривневому еквіваленті на день прийняття рішення становить 1 138 081 502,67 грн та 45 773 758,97 грн, з яких: - загальна заборгованість за кредитною лінією - 36 773 937,32 дол. США, з них прострочена заборгованість 36 773 937,32 дол. США; - проценти за користування кредитною лінією 5 578 283,28 дол. США, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15 802 012,75 грн; - пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією 29 971 746,22 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018р. рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2017 змінено в частині стягнення пені та викладено резолютивну частину в такій редакції: "Позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та на підставі договору поруки від 26.04.2013: загальної заборгованості за кредитною лінією 36 773 937,32 дол. США, процентів за користування кредитною лінією 5 578 283,28 дол. США, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015; - загалом 42 352 220,60 дол. США, що в гривневому еквіваленті на день прийняття рішення становить - 1 138 081 502 (один мільярд сто тридцять вісім мільйонів вісімдесят одна тисяча п`ятсот дві) грн 67 коп., а також: пеню за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією та за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією у розмірі 20 000 000,00 (двадцять мільйонів) грн."

Постановою Верхового Суду від 06.03.2019р., касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2017 у справі №916/4692/15 в частині стягнення боргу по процентах, пені за прострочення повернення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів скасовано. Справу у цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області. В іншій частині постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 та рішення Господарського суду Одеської області від 29.11.2017 у справі №916/4692/15 (в частині стягнення 36 773 937,32 дол. США боргу) залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019р., справу №916/4692/15 передано на розгляд судді Погребної К.Ф., яка своєю ухвалою від 01.04.2019р. прийняла відповідну справу до свого провадження із призначенням до розгляду в засіданні суду. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

13.05.2019р. за вх. №2-2162/19 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 15.07.2011 №14-В/11/44/ЮО та на підставі Договору поруки від 26.04.2013 за процентами в розмірі 12 182 609,73 дол, США, за період з 03.11.2015 по 15.04.2019 (відповідно до п.1.3.6 Кредитного договору з розрахунку 12 % річних/ мінімальний розмір % ставки - 12 процентів річних) та пеню в розмірі 29 971 746.22 грн за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. судом у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України заяву Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" про збільшення розміру позовних вимог ( від 13.05.2019 за вх. № 2-2162/19) було залишено без руху та встановлено позивачу 7-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків, в частині надання доказів належної сплати судового збору.

Публічне акціонерне товариство СБЕРБАНК, м. Київ в строки, передбачені вищезазначеною ухвалою, недоліки заяви не усунуло, докази сплати судового збору не надало, в зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2019 року у справі №916/4692/15 заяву Акціонерного товариства СБЕРБАНК, м. Київ про збільшення розміру позовних вимог від 13.05.2019 року за вх. № 2-2162/19 повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2021р., з урахуванням ухвали від 12.06.2019р. було здійснено заміну найменування позивача Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" на Акціонерне товариство "Сбербанк".

Крім того, ухвалою суду від 29.05.2021р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів в порядку ст. 177 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2021р. провадження у справі №916/4692/15 було зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Касаційним господарськими судом Верховного Суду судового рішення у справі №916/4693/15.

Ухвалою суду від 03.11.2020р. провадження по справі №916/4692/15 було поновлено із призначенням до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2020р. справу №916/4692/15 призначено до колегіального розгляду.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 18.11.2020р. справу №916/4692/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Мостепаненко Ю.І., суддя Степанова Л.В., які своєю ухвалою від 20.11.2020р. прийняли відповідну справу до свого провадження із призначенням до розгляду в засіданні суду.

Приймаючи до уваги перебування судді Мостепаненко Ю.І з 30.11.2020р. на лікарняному та судді Степанової Л.В. з 26.11.2020р. на лікарняному, на підставі розпорядженням Керівника апарату суду №313 від 02.12.2020р., було здійснено заміну членів колегії судів, справу №916/4692/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя Погребна К.Ф., суддя Бездоля Ю.С., суддя Гут С.Ф., які своєю ухвалою від 02.12.2020р. прийняли відповідну справу до свого провадження із призначенням до розгляду в засіданні суду.

Ухвалою суду від 20.01.2021р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів в порядку ст. 177 ГПК України

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2021р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи було призначено по суті в засіданні суду.

20.01.2021р. до суду від третьої особи надійшло клопотання про зупинення провадження по справі, згідно якого остання просить суд зупинити провадження по справі №916/4692/15 до вирішення Господарським судом Одеської області справи № 916/4693/15 (у межах справи №916/3704/20) за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до Приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Ріелті Груп», 2) Публічне акціонерне товариство «Ринок Малиновський», 3) Публічне акціонерне товариство «Туристично-виробнича фірма "Чорне море», 4) Публічне акціонерне товариство «Чорноморська транспортна компанія», про стягнення.

При цьому в обґрунтування відповідного клопотання, заявник вказує що AT «Чорноморська транспортна компанія» як поручитель по зобов`язанням АТ «Футбольний клуб «Чорноморець» відповідає перед ПАТ «Сбербанк» у тому ж саме обсязі, що й основний боржник. Питання про правомірність нарахування процентів за користування кредитною лінією за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15 липня 2011 р., укладеним між ПАТ «Сбербанк» та АТ «ФК «Чорноморець», питання нарахування пені за прострочення повернення кредиту та пені за несвоєчасну сплату процентів, розглядається не тільки Господарським судом Одеської області у межах справи № 916/4692/15, а й Господарським судом Одеської області при новому розгляді у межах у справи №916/4693/15

Судом в задоволені відповідного клопотання було відмовлено з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі обумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішенні іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. При цьому зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

В той же час відповідачем не доведено наявності об`єктивної неможливісті розгляду дійсної справи до вирішенні справи №916/4693/15.

18.11.2020р. за вх. №30835/20 до суду від позивача надійшли пояснення з врахуванням змісту постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, письмових пояснень по суті справи на надав, в судовому засіданні підтримав письмові пояснення надані третьою особою.

20.01.2021р. за вх. №1592/21 та 08.02.2021р. за вх. №3555/21 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких третя особа вказує про часткове погашення заборгованості.

Зокрема третя особа зазначає, що належне виконання АТ ФК Чорноморець своїх зобов`язань перед АТ СБЕРБАНК, було забезпечено порукою та іпотекою третіх осіб, відповідно до переліку згідно із п. 2.1. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013 р.

Так, в іпотеку ПАТ СБЕРБАНК було передано нерухоме майно, а саме: - нежитлові приміщення торговельного комплексу, що складаються з 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6 705,9 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, Пантелеймонівська, будинок 25, реєстраційний номер об`єкту 1, за іпотечним договором з майновим поручителем Публічним акціонерним товариством Туристично- виробнича фірма Чорне море, посвідченим Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19.12.2011 р., реєстровий № 4163, із змінами та доповненнями; - будівлі готельного комплексу, що складаються з: готелю літ А; ресторану літ А1, прохідної літ Б, сторожки Г, боксу літ. В, 1-4 огорожі, І - мостіння, загальною площею 11 914,9кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Рішельєвська (вулиця Леніна) будинок 59, реєстраційний номер об`єкту 1, за іпотечним договором з майновим поручителем Публічним акціонерним товариством Туристично-виробнича фірма Чорне море, посвідченим Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 19.12.2011 р., реєстровий № 4165, із змінами та доповненнями;

19 січня 2018р. у 15:59:36 за індексним номером №39280309 Державним реєстратором -приватним нотаріусом Хома Анна Сергіївна, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 72 виданого 19.01.2018р., за номером запису про право власності 24457843 було зареєстровано право власності АТ «СБЕРБАНК» на предмет іпотеки нежитлові приміщення торговельного комплексу, що складаються з 7-го, 8-го, 9-го поверхів, загальною площею 6 705,9 кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, Пантелеймонівська, будинок 25, реєстраційний номер об`єкту 1 (підтверджується Інформаційною довідкою індексний номер 111546676 від 24.01.2018 р.). 19 січня 2018р. у 16:21:19 за індексним номером №39280777 Державним реєстратором -приватним нотаріусом Хома Анна Сергіївна, Одеського міського нотаріального округу, Одеської області, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 73 виданого 19.01.2018р., за номером запису про право власності 24458335 було зареєстровано право власності АТ «СБЕРБАНК» на предмет іпотеки будівлі готельного комплексу, що складаються з: готелю літ А; ресторану літ А1, прохідної літ Б, сторожки Г, боксу літ. В, 1-4 огорожі, І - мостіння, загальною площею 11 914,9кв.м., що знаходяться за адресою: місто Одеса, вулиця Рішельєвська (вулиця Леніна) будинок 59, реєстраційний номер об`єкту 1 (підтверджується Інформаційною довідкою індексний номер 111545499 від 24.01.2018 р.). Загальна ціна придбання АТ «СБЕРБАНК» двох предметів іпотеки складає 380 030 000грн.

Відповідно до п. 9.4. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013 р., кошти, які надійшли в рахунок погашення заборгованості за договором, в тому числі списані в договірному порядку з рахунків позичальника або третіх осіб, а також перераховані третіми особами, направляються в наступній черговості на: погашення пені за прострочення сплати процентів (які нараховані та не сплачені Банку); погашення пені за прострочення повернення кредиту; погашення пені за прострочення сплати комісій, передбачених договором; погашення заборгованості за простроченими процентами (які нараховані та строк сплати яких настав); погашення заборгованості по простроченим комісіям (які нараховані та строк сплати яких настав); погашення процентів (що нараховані та строк оплати яких не настав); погашення комісій (що нараховані та строк оплати яких не настав); погашення простроченої заборгованості за Кредитом; погашення чергового платежу за Кредитом, якщо Договором передбачено погашення Кредиту частинами відповідно до зменшення ліміту Кредитної лінії (строк сплати якого настав та яка не є простроченою); погашення штрафів, передбачених Договором; погашення суми витрат Банку, пов`язаних з одержанням виконання за цим Договором (наприклад, судові витрати, витрати на експертизи, нотаріальні витрати, витрати, пов`язані з оплатою послуг юристів тощо).

Третя особа вважає, що керуючись умовами п. 9.4. кредитного договору в редакції договору про внесення змін № 6 від 26.04.2013 р., в першу чергу за рахунок предметів іпотеки є погашеною заборгованість AT ФК Чорноморець з пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за період з 03.02.2015 р. по 30.06.2015 р. у сумі 15 115 779,72 грн. В другу чергу є погашеною заборгованість AT ФК Чорноморець з пені за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією (тіло кредиту) за період з 03.02.2015 р. по 30.06.2015 р. у сумі 24 779 767,93 грн. В третю чергу - погашається заборгованість із процентів за користування кредитною лінією за період з 15.07.2014 р. по 08 липня 2015 року у сумі 4 156 357,70 доларів США, що згідно із офіційним курсом Національного банку України на 19.01.2018р. складає 119 609 583,71грн.

AT ФК Чорноморець наголошує, що станом на 19.01.2018 р. (дата звернення стягнення АТ Сбербанк на предмети іпотеки) погашено заборгованість АТ ФК Чорноморець перед AT СБЕРБАНК на загальну суму 159 505 131,36 грн. (пеня за прострочення сплати плати процентів 15 115 779,72 грн. + пеня за прострочення сплати тіла кредиту 24 779 767,93 грн. + проценти за користування кредитною лінією 119 609 583,71грн.

Крім того третя особа зазначає, що розмір заборгованості АТ «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «СБЕРБАНК» підлягає зменшенню на вартість стягненого майна, сумарно на 25 237 127 доларів США, оскільки в іпотеку ПАТ «СБЕРБАНК» було передано нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ», 3-х поверхова будівлі бізнес-центру з підземним паркінгом, що складається в цілому з літ. «А», загальною площею 8 010,2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 25-Б, на підставі укладеного між ПАТ «СБЕРБАНК» та AT «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ», договору іпотеки від 19.12.2011р., який посвідчено Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №4167, зі змінами та доповненнями. 23.10.2020 р. державним реєстратором Турецьким О.С., Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54750022 від 23.10.2020 16:14:35,Турецький Олександр Сергійович, Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., зареєстровано право власності ПАТ «СБЕРБАНК» на об`єкт нерухомого майна: 3-х поверхова будівля бізнес-центру з підземним паркінгом, що складається і цілому з літ. «А», загальною площею 8 010,2 буд. за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рекордна 25-Б, реєстраційний номер об`єкта 1. Номер запису про право власності 38820535. Підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 4167, виданий 19.12.2011, видавник: ПН ОМНО Чужовська Н.Ю.; договір про внесення змін №1, серія та номер: 1454, виданий 29.04.2013, видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №3, серія та номер: 2713, виданий 08.05.2014р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №2, серія та номер: 3487, виданий 28.08.2013р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №4, серія та номер: 66, виданий 23.01.2015р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю. Згідно із пунктом 3 Договору про внесення змін № 3 від 08.05.2014 р., до іпотечного договору (з майновим поручителем), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. 19.12.2011 р. за реєстровим № 4167, сторони договору (AT «РИНОК МАЛИНВОСЬКИЙ» та ПАТ «СБЕРБАНК») за взаємною згодою визначили загальну вартість предмету іпотеки сумі 5 545 754,00 доларів США.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії (Банк) та Приватним акціонерним товариством Футбольний клуб ЧОРНОМОРЕЦЬ (Позичальник) був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО із змінами та доповненнями (далі - Кредитний договір), за умовами якого Позичальнику було надано у сумі 41 586 388,00 (сорок один мільйон п`ятсот вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят вісім) доларів США 00 центів, з процентною ставкою за користування Кредитом в розмірі - LIBOR USD 6М + 11 5% с -них в доларах США, але не менше 12% річних, з останнім днем дії Кредитної лінії 30 червня 2018р.

26 квітня 2013 року укладено Договір про внесення змін № 6 до Кредитного договору яким введено в новій редакції Кредитний договір, так зокрема, за змістом Кредитного договору закріплено наступні умови:

Згідно п. 1.1 договору банк відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в доларах США, що надалі іменується кредитна лінія, та на підставі додаткових угод до цього Договору окремими частинами (траншами) надає Позичальнику кредитні кошти (надалі - Кредит) у порядку і на умовах, визначених цим Договором. Позичальник, у свою чергу, зобов`язується використати Кредит на цілі, зазначені у пункті 1.5. цього Договору, своєчасно та у повному обсязі сплачувати Банку проценти за користування Кредитом, а також повернути Банку Кредит у терміни, встановлені цим Договором та/або додатковими угодами до цього Договору, та виконати інші умови цього Договору.

Згідно з договором про внесення змін №11 від 31.03.2014р., сторони змінили вказаний пункт, визначивши умови щодо не відновлюваності кредитної лінії.

Пунктом 1.2 договору сторонами було визначено ліміт кредитної лінії (графік погашення кредиту).

Згідно п. 1.3. Кредитного договору тип процентної ставки, яка застосовується в цьому Договорі змінювана процентна ставка.

П. 1.3.1. Розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом визначається як сума Сторонами індексу (надалі - Базова процентна ставка) і маржі Банку та розраховується за наступною формулою:

По кредиту наданому в доларах США: R = LIBOR USD 6М + М,

Наведені в цьому пункті Договору визначення розуміються Сторонами в такому значенні:

R - розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом у відсотках річних.

Базова процентна ставка - це погоджений Сторонами індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки та дорівнює розміру індикативної процентної ставки.

LIBOR USD 6М (надалі - Індикативна ставка), період перегляду якої складає 6 (шість) місяців (надалі - Період перегляду Індикативної ставки).

Індикативна ставка - це Лондонська міжбанківська ставка пропозиції (англ. London InterBank Offered Rate) - середньозважена процентна ставка по міжбанківським кредитам, що надаються банками, які виступають на Лондонському міжбанківському ринку з пропозиціями коштів у доларах США на період, який дорівнює Періоду перегляду Індикативної ставки, зазначеному в цьому пункті Договору. Ставка розраховується на підставі даних, що надаються обраними банками, кожного робочого дня в 11.00 за Лондонським часом Британською Банківською Асоціацією (англ. ВВА) разом з інформаційною системою Thomson REUTERS та публікується на web-сайті - http://www.bloomberg.com та/або на web-сайті http://www.bankrate.com. При цьому, вказана ставка LIBOR в доларах США округлюється до двох знаків після коми. Сторони домовилися, що достатнім підтвердженням розміру процентної ставки - LIBOR, яка застосовується для визначення розміру Базової процентної ставки, буде ставка, що встановилась на кінець дня в день встановлення Базової процентної ставки на підставі даних інформаційних систем Thomson REUTERS та/або BLOOMBERG. Сторони погодили, що для цілей цього Договору зазначені вище в цьому абзаці web-сайти та web-сторінка Thomson REUTERS є загальнодоступними регулярними джерелами інформації. Сторони погодили, що зазначений в цьому абзаці Договору механізм визначення та встановлення / зміни Базової процентної ставки (індексу) ґрунтується на об`єктивних індикаторах фінансової сфери (повністю прийнятних для кожної Сторони Договору) і дозволяє визначити ринкову вартість кредитних ресурсів.

М Маржа Банку.

Маржа Банку - це частина процентної ставки, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки за цим Договором та забезпечує необхідну, встановлену Банком дохідність за цим Договором.

Маржа Банку встановлюється на рівні 11,5% (одинадцять цілих пять десятих процентів) річних.

Згідно п.1.3.2. Кредитного договору на дату укладання цього Договору розмір змінюваної процентної ставки складає 12,0145% (дванадцять цілих сто сорок п`ять десятитисячних процентів) річних.

Згідно п.1.3.3. Кредитного договору максимальний розмір збільшення змінюваної процентної ставки від розміру змінюваної процентної ставки, визначеного на дату укладення цього Договору та зазначеного в пп. 1.3.2. цього Договору, складає 17,9855% (сімнадцять цілих дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят пять десятитисячних ) процентних пункти.

Згідно п.1.3.4. Кредитного договору максимальний розмір змінюваної процентної ставки за цим Договором дорівнює розміру змінюваної процентної ставки, встановленому відповідно до п.1.3.2. цього Договору, збільшеному на максимальний розмір збільшення змінюваної процентної ставки, зазначений в п.1.3.3. цього Договору.

Згідно п.1.3.5. Кредитного договору у разі, якщо розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом на дату укладання цього Договору є вище максимального розміру змінюваної процентної ставки (п.1.3.4. Договору), та/або, якщо протягом дії цього Договору розмір змінюваної процентної ставки у випадку її зміни на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором, стане вище максимального розміру змінюваної процентної ставки, то з дня (дати), в якому відбулось зазначене перевищення й до наступного перегляду Базової процентної ставки (з метою недопущення перевищення розміру змінюваної процентної ставки над максимальним розміром змінюваної процентної ставки), застосовується максимальний розмір змінюваної процентної ставки (п. 1.3.4. Договору).

Згідно п.1.3.6. Кредитного договору мінімальний розмір змінюваної процентної ставки встановлюється в розмірі 12% (дванадцять процентів) річних.

Згідно п.1.3.8. Кредитного договору подальший перегляд Базової процентної ставки (застосування нового розміру Базової процентної ставки і, як наслідок, нового розміру змінюваної процентної ставки) відбувається кожного Періоду перегляду Індикативної ставки протягом дії цього Договору в перший робочий день кожного календарного півріччя , при цьому за Базову процентну ставку приймається значення (розмір) Індикативної ставки, встановлене станом на 12 число календарного місяця, який передує місяцю, в якому відбувається перегляд Базової процентної ставки. Якщо таке 12 число є вихідним та/або святковим, та/або неробочим днем, то застосовується значення Індикативної ставки, встановлене станом на останній, що передує такому 12 числу, робочий день місяця.

Під поточним півріччям для цілей цього Договору Сторони розуміють кожний з періодів під час дії якого відбувається перегляд Базової процентної ставки та який дорівнює шести місяцям (окрім першого періоду, який може бути менше шести місяців). Перше з поточних півріч (період) починається з того числа місяця, в якому починає діяти змінювана процентна ставка, згідно п.1.3. Договору і закінчуються в останній календарний день останнього (шостого) місяця такого періоду. Кожне наступне поточне півріччя (період) починається з першого числа місяця наступного за тим, в якому припинився попередній період.

Згідно з п.1.4 договору останній день дії кредитної лінії 30.06.2018р.

Згідно п. 1.5 договору, кредит надається для фінансування витрат, пов`язаних з проведенням реконструкції центрального стадіону Чорноморець, за адресою м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20 та поповнення обігових коштів.

Розділом 2 кредитного договору сторони обумовили забезпечення виконання зобов`язань позичальника.

Пунктами 6.1-6.4 договору сторони встановили, що Позичальник зобов`язується сплачувати Банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому договором/відповідною додатковою угодою. Проценти нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360 днів у році - для кредиту, наданого Позичальнику в іноземній валюті, та фактичної кількості днів у році для кредиту, наданого Позичальнику в національній валюті. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно).

Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів.

Проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1. - 6.2. цього договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше трьох робочих днів, наступних за днем закінчення періоду.

При цьому під періодом сторони в цій ст.6 договору розуміють кожний з періодів, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір (реквізит договору дата, вказаний в верхньому правому киї на першій сторінці договору), і закінчуються в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (т.ч. проценти за кредитом за такий день нараховуються.

Проценти, нараховані за період, в якому відповідно до пункту 1.4. цього договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит банку, повинні бути сплачені не пізніше дня, передбаченого для повернення кредиту.

Згідно п.6.6. Кредитного договору у випадку:

-збільшення облікової ставки Національного банку України, розмір процентної ставки за користування Кредитом, що діє на дату настання такого випадку, починаючи з 20-го (двадцятого) календарного дня від дня настання такого випадку збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ;

-порушення Позичальником будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених пунктом 2.5. цього Договору та підпунктами 2.4, 2.5, 2.6, 2.7 Додатку №1 до цього Договору за кожен випадок такого порушення розмір Маржі (і як наслідок, розмір змінюваної процентної ставки), що діє на дату настання випадку такого порушення, починаючи з 20-го (двадцятого) календарного дня від дня настання такого випадку встановлюється в новому розмірі, а саме в розмірі збільшеному на 2 (два) процентних пункти.

Згідно з приписами п. 8.1 в редакції договору про внесення змін №11 від 31.03.2014р., Позичальник зобов`язується здійснювати часткове повернення кредиту, наданого в межах встановленого ліміту кредитної лінії, таким чином, щоб загальна заборгованість за кредитною лінією не перевищувала відповідного розміру ліміту кредитної лінії, визначеного в п. 1.2 цього договору, станом на відповідну дату, з якої ліміт кредитної лінії зменшується.

Відповідно до п. 1.8 договору про внесення змін № 12 від 30.04.2014р. сторони погодили в п. 8.1 кредитного договору виключити слова „ у термін, визначений у відповідній додатковій угоді до цього договору та після слів „зазначеного в п. 1.4 цього договору доповнити словами та цифрами „відповідно до графіку, зазначеному у п. 1.2 цього договору.

Пунктом 8.3 сторони погодили, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором у разі а) невиконання чи неналежного виконання Договору/ів (хоча б одного) Позичальником абр фізичною/ими (хоча б однією) чи юридичною/ими особами, яка/і надали поручительство, гарантію та/або заставу в забезпечення зобов`язань позичальника за цим договором; д) у разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених цим договором, а також по іншим договорам, (в т.ч., але не виключно по кредитним договорам, договорам про відкриття кредитних ліній) і/або договорам поруки і/або договорам про надання банківських гарантій/ контр гарантій /акредитивів тощо) які укладені або будуть укладені протягом дії цього договору між позичальником та банком, а також по платіжним зобов`язанням перед банком та/або третіми особами по оплаті векселів, погашенню облігацій, виплаті купонного доходу, інших фінансових зобов`язань, тощо, у сумі, що перевищу 5% (п`ять процентів) від балансової вартості активів Позичальника у відповідності з бухгалтерською звітністю на останню звітну дату), які виникли (можуть виникнути) протягом строку дії цього Договору), тощо.

Як вказує позивач, свої зобов`язання за Кредитним договором Банк виконав в повному обсязі, а саме видав в межах ліміту кредитної лінії кредитні кошти Позичальнику у розмірі 45 968 758,67 доларів США, що підтверджується, зокрема в т.ч. первинними бухгалтерськими документи щодо рахунків ПрАТ Футбольний клуб Чорноморець (в т.ч. заявками на видачу кредитних коштів, Додатковими угодами №1-31 на видачі траншів по Кредитному договору, меморіальними ордерами на видачу кредиту, Виписки по особовим рахункам Боржника, на яких обліковується заборгованість, зокрема:

Рах№ НОМЕР_1 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_2 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_3 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_4 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_5 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_6 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_7 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_8 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_9 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_10 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_11 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ";

Рах.№ НОМЕР_12 АТ "ФК "ЧОРНОМОРЕЦЬ"

Проте відповідач сплату коштів та зниження ліміту кредитної лінії відповідно до п.1.2 кредитного договору належним чином та в повному обсязі не здійснив, що свідчить про наявність відповідного порушення умов договору.

Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги наявність у Банку підстав вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за Кредитним договором (п. 8.3 Кредитного договору), АТ СБЕРБАНК РОСІЇ надіслав Позичальнику повідомлення - вимогу № 5828/5/28-2 від 23 червня 2015 р..

Позичальник зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків не виконав, внаслідок чого в Позичальника виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів та процентів, нарахованих за користування кредитом.

Відповідно до п.10.1 Кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань Позичальником за Кредитним Договором, Банк має право вимагати сплати Позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення: а) за прострочення строку/ів повернення Кредиту; б) за прострочення строку/ів сплати процентів за користування Кредитом, які визначені ст.6. цього Договору. Для розрахунку пені приймається 360 днів у році.

За умовами п.10.3 Кредитного договору вказано, що сплата пені та/або штрафів, передбачених пунктами 10.1-10.2 Кредитного договору, не звільняє Позичальника від виконання зобов`язань, за порушення яких вони передбачені, і так само не звільняє його від обов`язку понад суму пені та/або штрафів відшкодувати Банку збитки, заподіяні невиконанням або неналежним виконанням своїх зобов`язань по Кредитному договору.

Із змісту п.10.1 та 10.3 Кредитного договору вбачається, що сторонами погоджено встановлення більшого строку нарахування пені, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України шестимісячний термін, а саме визначено - від простроченої суми за кожний день прострочення. а моментом припинення нарахування пені визначено - виконання позичальником зобов`язання.

Так , звертаючись з позовом до суду, Банк зазначив, що загальна заборгованість ПрАТ Футбольний клуб Чорноморець за Кредитною лінією № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 р. станом на 03 листопада 2015 року становить 43 371 675,85 доларів США (сорок три мільйони триста сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят п`ять доларів США 85 центів ) та 46 608 814,15 грн. (сорок шість мільйонів шістсот вісім тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 15 коп.), з яких:

- загальної заборгованості за Кредитною лінією - 36 773 937,32 дол. США;

- процентів за користування Кредитною лінією - 6 597 738,53 дол. США, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015 р.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією, що нарахована за період 31.12.2014-30.06.2015 -16 637 067,93 гривень;

- пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією, що нарахована за період 31.12.2014-30.06.2015 - 29 971 746,22 гривень.

Для розрахунку суми заборгованості в гривневому еквіваленті суми - 43 371 675.85 дол. США та 46 608 814,15 грн., що по курсу НБУ станом на 05.11.2015 р. дату подання позову до суду (1 дол. США = 23,081425 грн.) заборгованість за Кредитним договором разом складає 1 047 688 897,41 грн.

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог Банк просив стягнути з відповідача, поручителя заборгованість у розмірі 42 352 220,60 дол. США та 45 773 758,97 грн., з яких:

- загальної заборгованості за Кредитною лінією - 36 773 937,32 дол. США;

- процентів за користування Кредитною лінією 5 578 283,28 дол. США, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015 р.;

- пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією, що нарахована за період 31.12.2014-30.06.2015 15 802 012,75 гривень;

- пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією, що нарахована за період 31.12.2014-30.06.2015 - 29 971 746,22 гривень.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором було укладено Договір поруки від 26 квітня 2013 року (далі - Договір поруки), відповідно до якого ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ЧОРНОМОРСЬКА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ (ідентифікаційний код - 34221158) (далі - Поручитель / Відповідач) зобов`язався в повному обсязі відповідати за виконання Позичальником усіх його зобов`язань перед Публічним акціонерним товариством Дочірній банк Сбербанку Росії, що виникають з Кредитного договору № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 року.

Відповідальність Позичальника та Поручителя є солідарною.

Згідно із п 2.1. Договору поруки, Відповідач зобов`язується відповідати перед Позивачем за зобов`язаннями, які були невиконані Позичальником, та які передбачені Кредитним договором (основне зобов`язання), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов`язання повернути Кредитору кредит, наданий в доларах США в межах ліміту Кредитної лінії строком до 30 червня 2018 року за Основним договором з граничним лімітом кредитування в сумі 41 586 388 (сорок один мільйон п`ятсот вісімдесят шість тисяч триста вісімдесят вісім) доларів США, в строк/и, зазначені в Кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Кредитним договором (Основним договором) та цим договором - достроково.

Сторони погоджують, що зміна розміру змінюваної процентної ставки внаслідок її перегляду на умовах та в порядку, зазначеному в п.1.3 та п.6.6 Кредитного договору та Додатку №1 до Кредитного договору, відбувається автоматично і не потребує укладення між Сторонами будь-якої додаткової угоди/Договору про внесення змін до цього Договору та така зміна зобов`язання є погодженою Поручителем.

- зобов`язання відшкодувати збитки, завдані Кредитору невиконанням та/або неналежним виконанням зобов`язань по Основному договору, та відсотків, що нараховуються на вказану частину кредиту.

За змістом п. 2.1.3 Договору поруки відповідальність Поручителя перед кредитором включає в себе зобов`язання сплати Кредитору неустойку у випадку і у розмірі, зазначеному в п.4.4 цього Договору (Зобов`язання із сплати неустойки).

Пунктом 4.1 Договору поруки передбачено, що Позичальник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель та Боржник залишаються зобов`язаними перед Кредитором до того моменту, поки всі зобов`язання за Основним договором не будуть виконані повністю або дію поруки не буде припинено.

Згідно п.4.2. Договору поруки, передбачена ст. 2 Договору відповідальність Поручителя наступає у випадку, якщо Боржник допустить прострочення виконання зобов`язань за Кредитним договором.

В такому випадку Кредитор звертається з письмовим повідомленням до Поручителя про невиконання Боржником зобов`язань, що зазначені в ст. 2 цього Договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобов`язань Поручителем як солідарним Боржником.

Пунктом 4.3. Договору поруки передбачено, що Поручитель протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому Кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений в такому повідомленні, зобов`язаний погасити заборгованість Боржника за реквізитами, зазначеними в повідомленні.

Пунктом 4.4. Договору поруки, за несплату забезпечених цим Договором зобов`язань Боржника у строк, зазначений у п. 4.3 цього Договору, Поручитель сплачує на користь Кредитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення від несплаченої суми.

Пунктом 5.1.1. Договору поруки у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором пред`явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя. Ці вимоги є обов`язковими для виконання Поручителем протягом строку, зазначеного в п.4.3 Договору поруки.

Враховуючи наведене вище та приймаючи до уваги наявність у Банку підстав вимагати від Відповідача повернення повної суми заборгованості за Кредитним договором, АТ СБЕРБАНК РОСІЇ надсилав Відповідачу (Поручителю) повідомлення - вимогу №6588/5/28-2 від 14.07.2015 р. про повернення повної суми заборгованості за Кредитним договором (т.1 а.с.159-160).

У зв`язку з несплатою заборгованості ані боржником, ані поручителем ПАТ ЧТК, наведене стало підставою для звернення Банку до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості з поручителя.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст.ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Судами встановлено, що п. 4.1 договору поруки передбачено, що позичальник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель та боржник залишаються зобов`язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов`язання за основним договором не будуть виконані повністю або дію поруки не буде припинено.

У разі невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Ці вимоги є обов`язковими для виконання поручителем протягом строку, зазначеного в п. 4.3 договору поруки (п. 5.1.1 договору поруки).

Судами попередніх інстанцій при попередньому розгляді справи встановлено належне виконання позивачем та неналежне виконання третьою особою умов кредитного договору, та дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача як поручителя боргу за кредитом в сумі 36 773 937,32 доларів США, розмір якого був не погашений станом на день розгляду справи у суді першої інстанції.

Так, Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.11.2017р. позов задоволено. Стягнуто з ПАТ "Чорноморська транспортна компанія" на користь ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та на підставі договору поруки від 26.04.2013 у розмірі 42 352 220,60 дол. США, що в гривневому еквіваленті на день прийняття рішення становить 1 138 081 502,67 грн та 45 773 758,97 грн, яка зокрема складається з загальної заборгованості за кредитною лінією - 36 773 937,32 дол. США. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018р. зазначене рішення в цій частині було залишено без змін.

Верховний Суд в своїй постанові від 06.09.2019р. по справі №916/4692/15 зазначив, про правильність нарахування позивачем суми основної заборгованості за кредитом та обставин щодо неналежного виконання боржником чи поручителем обов`язку щодо оплати кредиторської заборгованості в наслідок чого рішення суду від 29.11.2017р. та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018р. були залишені без змін.

В той же час Верховний Суд відправляючи справу в частині стягнення відсотків та пені на новий розгляд вказав, з урахуванням обставин цієї справи та позицій Великої Палати Верховного Суду у випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Разом з тим, місцевий господарський суд та суд апеляційної інстанції не перевірили правильність періоду нарахованого та заявленого позивачем до стягнення розміру процентів за користування кредитними коштами з урахуванням наведених правових позицій Великої Палати Верховного Суду.

Судом, ухвалою від 26.06.2019р. відповідно до ч. 7 ст. 228 ГПК України було зупинено провадження по дійсній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Касаційним господарськими судом Верховного суду судового рішення у справі №916/4693/15, оскільки питання що розглядаються в рамках дійсної справи є подібними, що переглядаються в рамках справи №916/4693/15

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.06.2019р. справа №916/4693/15 була передана на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду з підстав необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а саме у постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/22858/17 (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності), від 10.10.2018 у справі № 910/750/18 (судова палата для розгляду справ про банкрутство), від 13.12.2018 у справі № 913/11/18 (судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності). При цьому у відвідній ухвалі було зазначено, що здійснюючи аналіз позицій Великої Палати Верховного Суду з урахуванням обставин цієї справи, Верховний Суд вважає, що у випадку пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту на підставі частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

Так, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020р. у справі №916/4693/15 щодо позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитною лінією, Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду здійснені наступні висновки.

«Суди попередніх інстанцій, встановивши те, що відповідач неналежним чином виконував також і свої зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом, правильно визнали обґрунтованими заявлені позивачем за первісним позовом вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з відсотків за користування кредитом. Проте об`єднана палата Касаційного господарського суду вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій щодо розміру відсотків, які підлягають стягненню з відповідача, зазначає про те, що ці висновки суди зробили з неправильним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального прав та без урахування висновків Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами, а проведений судами розрахунок відсотків за користування кредитними коштами є неправильним.

Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При цьому згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 53 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 з подібними правовідносинами, щодо застосування абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, положення зазначеної норми про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

За змістом пунктів 1.4., 8.1. кредитного договору останнім днем дії кредитної лінії та останнім днем повернення кредиту є 30.06.2018.

За умовами укладеного між сторонами у справі кредитного договору проценти за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше трьох робочих днів, наступних за днем закінчення періоду, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір та закінчується в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (пункти 6.3., 6.4. кредитного договору). Проценти, нараховані за період, в якому відповідно до пункту 1.4. цього договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит Банку, повинні бути сплачені не пізніше дня, передбаченого для повернення кредиту.

Отже за умовами кредитного договору сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами упродовж строку кредитування (до 30.06.2018).

Разом з цим у пункті 8.3. кредитного договору сторони передбачили право Банку в односторонньому порядку вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених цим договором.

Як зазначалося вище у зв`язку з невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором з додатковими угодами та договорами про внесення змін до нього щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними позивач скористався наданим йому частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України та пунктом 8.3. кредитного договору правом вимоги дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором та 23.06.2015 надіслав на адресу відповідача повідомлення-вимогу № 5828/5/28-2 від 23.06.2015. У зазначеному повідомленні-вимозі позивач вимагав погасити заборгованість у повному обсязі не пізніше 10 робочих днів з дня відправлення цієї вимоги-повідомлення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. При цьому у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Проценти, встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки щодо застосування частини 1 статті 1050 та статі 625 Цивільного кодексу України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Однак висновки судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом не відповідають цим висновкам Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору та ухваленні оскаржуваної постанови у цій справі не врахував зазначені вище висновки Верховного Суду. З огляду на викладене висновки судів про те, що заборгованість Позичальника (відповідача за первісним позовом) по відсоткам за користування кредитом підлягає розрахунку за період з 15.07.2014 по 02.11.2015 та складає 5 578 283,28 доларів США є передчасними, а проведений судами розрахунок заборгованості по відсоткам за вказаний період не можна визнати правильним та обґрунтованим.

Суди попередніх інстанцій не надали належну правову оцінку повідомленню-вимозі Банку № 5828/5/28-2 від 23.06.2015, надісланому Позичальнику, у відповідності до зазначених вище правових висновків Великої Палати Верховного Суду, не встановили як змінилися умови виконання основного зобов`язання Позичальника за кредитним договором з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за зазначеним повідомленням-вимогою Банку, зокрема як змінилися строк дії кредитної лінії, термін повернення кредиту, строк дії договору, у який строк та до якого терміну Позичальник мав виконати свої зобов`язання з повернення повної суми заборгованості за кредитним договором за цим повідомленням-вимогою та чи закінчився та якщо закінчився, то коли, строк кредитування, тобто строк протягом якого Позичальник законно користувався позиченими коштами та мав сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору та частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, а з якого моменту розпочав свій перебіг строк протиправного користування Позичальником кредитними грошовими коштами, яке підпадає під дію положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Суди попередніх інстанцій не з`ясували у відповідності до зазначених вище висновків Верховного Суду та наявних в матеріалах справи доказів та, зокрема з урахуванням повідомлення-вимоги, з якого моменту підлягають нарахуванню передбачені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України суми та чи підлягають застосуванню до спірних правовідносин положення зазначеної норми, які регламентують наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на заявлені позивачем за первісним позовом позовні вимоги, тобто з огляду на предмет та підстави позову.

У відзиві на касаційну скаргу позивач стверджує про те, що зазначені вище висновки Верховного Суду про застосування статей абзацу 2 частини 1 статті 1048, статей 1050 та 625 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані до правовідносин сторін у цій справі з огляду на неподібність правовідносин з правовідносинами у цій справі, зокрема через відмінність умов кредитування та не тотожність умов кредитних договорів. Також позивач вказує на те, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 13.12.2018 у справі № 913/11/18, про можливість нарахування відсотків за частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України у випадку прострочення боржника (після реалізації кредитором права на дострокове повне погашення заборгованості) у разі, якщо сторони у кредитному договорі передбачили іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого абзацом другим частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду не бере до уваги ці твердження позивача, оскільки з огляду на предмет та підстави позовних вимог у цій справі та у справі № 913/11/18 спірні правовідносини у цих справах є подібними (предметом позову у справі № 913/11/18 також було стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі заборгованості по відсоткам за користування кредитом), про що також зазначила Велика Палата Верховного Суду у пункті 6.34. постанови від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16. Проте за подібних правовідносин Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі № 913/11/18 дійшов протилежних висновків щодо можливості нарахування процентів за частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України у випадку прострочення боржником, тобто неналежного виконання грошового зобов`язання.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 відступила від висновку, викладеного Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2018 у справі № 913/11/18, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зазначивши про те, що тлумачення умов укладеного сторонами справи договору щодо наслідків порушення відповідачем строків повернення позичених коштів має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання цивільно-правової відповідальності, в тому числі за порушення грошового зобов`язання, враховуючи, що за пунктом 22 частини першої статті 92 Конституції України засади цивільно-правової відповідальності визначаються виключно законами України.

Враховуючи те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 сформувала свої висновки щодо застосування абзацу 2 частини першої статті 1048 та частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України та відступила від висновку, викладеного Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2018 у справі № 913/11/18, який також був викладений і в інших постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема в постановах від 10.10.2018 у справі № 910/750/18, від 14.05.2019 у справі № 910/22858/17, які були наведені в обґрунтування підстав для передачі цієї справи № 916/4693/15 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, об`єднана палата Касаційного господарського суду не вбачає підстав для відступу від висновків, викладених у цих постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Крім того об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначає про те, що положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, оскільки індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Отже можливість нарахування інфляційних втрат на суму простроченого грошового зобов`язання (у даному випадку - на суму заборгованості по кредиту), визначеного в іноземній валюті, виключається.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин, у яких прострочене грошове зобов`язання виражене в іноземній валюті, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/11249/17, від 11.10.2018 у справі № 905/192/18, від 04.12.2019 у справі № 910/15714/18.»

Отже з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати касаційного господарського суду у справі №916/4693/15 колегія судів зазначає наступне.

Так, як зазначалось вище відповідно до п. 1.4. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, кредитна лінії відкрита строком до 30.06.2018 р.

Пунктом 1.2. кредитного договору, зі змінами, було встановлено графік погашення кредиту (ліміт кредитної лінії на певну календарну дату).

Разом із тим, відповідно до пп. «а» та пп. «д» п.8.3. кредитного договору, в редакції договору про внесення змін №6, банк має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором у разі: а) невиконання чи неналежного виконання Договору/ів (хоча б одного) забезпечення Позичальником або фізичною/ими (хоча б однією) чи юридичною/ими (хоча б однією) особою/ами, яка/і надала/и поручительство, гарантію та/або заставу в забезпечення зобов`язань Позичальника за цим Договором;

д) в разі невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених цим Договором, а також по іншим договорам (в т.ч., але не виключно по кредитним договорам, договорам про відкриття кредитних ліній) і/або договорам поруки і/або договорам про надання укладені або будуть укладені протягом дії цього Договору між Позичальником і Банком, а також по платіжним зобов`язанням перед Банком та/або третіми особами по оплаті векселів, погашенню облігацій, виплаті купонного доходу, інших фінансових зобов`язань, тощо, у сумі, що перевищує 5% (п`ять процентів) від балансової вартості активів Позичальника у відповідності з бухгалтерською звітністю на останню звітну дату), які виникли (можуть виникнути) протягом строку дії цього Договору.

Відповідно до п. 8.4. кредитного договору, в редакції Договору про внесення змін № 6, у разі, якщо Банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором, то він зобов`язаний в письмовій формі повідомити про це Позичальника, із зазначенням у відповідній вимозі повної суми заборгованості, а Позичальник, здійснити усі платежі за цим договором на користь Банку (при цьому строкові платежі - проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку Банк здійснив розрахунок заборгованості за цим Договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим Договором) в строк не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення Банком такого повідомлення (вимоги).

Так, як встановлено судом 23 червня 2015 р. ПАТ «СБЕРБАНК» скористалося своїм правом дострокової вимоги виконання AT «ФК «Чорноморець» зобов`язань за кредитом та, відповідно до п 8.4. кредитного договору, надіслав в адресу ФК «Чорноморець» повідомлення - вимогу №5828/5/28-2 про дострокове повернення повної суми заборгованості. Повідомлення - вимогу №5828/5/28-2 відправлено на адресу AT «ФК «Чорноморець» 23.06.2015 р., що підтверджується поштовим штемпелем на конверті відправлення.

В повідомленні - вимозі №5528/5/28-2 було встановлено, що зобов`язання AT «ФК «Чорноморець» по погашенню по кредиту повинно бути здійснено в строк не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня відправлення Банком такого повідомлення (вимоги).

Керуючись положеннями ст. 251-253 Цивільного кодексу України, строк на виконання AT «ФК - Чорноморець» вимоги Банку про дострокове повернення заборгованості за Кредитом розпочав перебіг 24-го червня 2015 року (на наступний день після відправлення Банком повідомлення - вимоги №5828/5/28-2).

За правилами обчислення строків, встановлених ст.ст. 251-254 Цивільного кодексу України, враховуючи положення про п`ятиденний робочий тиждень (ст. 52 Кодексу законів про працю України) та правила перенесення вихідних днів (ч. 3 ст. 67 Кодексу законів про працю України), останнім 10-ти денним робочим днем добровільного виконання АТ «ФК «Чорноморець» вимоги ПАТ «СБЕРБАНК» за повідомленням -вимогою №5828/5/28-2 є « 08» липня 2015 р. (останній день строку).

Відповідно ст. 253 Цивільного кодексу України, саме з « 09» липня 2015 р, (на наступний день після 08.07.2015 р.) ПАТ «СБЕРБАНК» - набуло право вимоги із боржника - AT «ФК «Чорноморець» сплати повної суми заборгованості за кредитом.

Таким чином, ПАТ «СБЕРБАНК» скористувалося своїм правом дострокової вимоги виконання AT «ФК «Чорноморець» зобов`язань за кредитним договором відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та п. 8.3. кредитного договору.

Надіславши в адресу АТ «ФК «Чорноморець» повідомлення - вимогу №5828/5/28-2 від 23.06.2015р., ПАТ «СБЕРБАНК» зміни строк виконання AT «ФК «Чорноморець» зобов`язання за кредитним договором та припинив подальше кредитування AT «ФК «Чорноморець» за кредитним договором з 09 липня 2015р.

Таким чином, ПАТ «СБЕРБАНК» втратило можливість нарахування та одержання процентів, комісійних, неустойки по Кредитному договору з 09 липня 2015 року.

Отже з урахуванням встановлених вище обставин, судом на суму заборгованості 36 73 937,32 доларів США було самостійно обраховано розмір процентів за користування кредитною лінією за період з 15.07.2014р. по 08.07.2015р. Здійснивши розрахунок суд доходить висновку, що суми процентів за користування кредитною лінією яка підлягає задоволенню становить 4 156 357,70доларів США.

В той же час, як встановлено судом та підтверджено представника сторін в судовому засіданні, 17.07.2017 господарським судом Одеської області прийнято рішення у справі №916/4591/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Туристично- виробнича фірма «Чорне море» на користь ПАТ «СБЕРБАНК» заборгованості на підставі Договору поруки від 26.04.2013, що набрало законної сили 31 липня 2017 року.

На виконання зазначеного рішення, Господарським судом Одеської області 31.07.2017 видано наказ, згідно якого стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море» на користь публічного акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 15.07.2011р. №14- В/11/44/ЮО та на підставі договору поруки від 26.04.2013 у розмірі: 42 352 220 (сорок два мільйони триста п`ятдесят дві тисячі двісті двадцять) доларів США 60 центів та 45 773 758 (сорок п`ять мільйонів сімсот сімдесят три тисячі сімсот п`ятдесят вісім) грн. 97 коп., з яких: - загальної заборгованості за кредитною лінією 36 773 937 (тридцять шість мільйонів сімсот сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять сім) доларів США 32 центи США, - процентів за користування кредитною лінією 5 578 283 (п`ять мільйонів п`ятсот сімдесят вісім тисяч двісті вісімдесят три) доларів США 28 центів, що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015, - пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією 15 802 012 (п`ятнадцять мільйонів вісімсот дві тисячі дванадцять) грн. 75 коп. - пені за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією 29 971 746 (двадцять дев`ять мільйонів дев`ятсот сімдесят одну тисячу сімсот сорок шість) грн. 22 коп.

09.11.2017 постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відкрито виконавче провадження ВП№55124343 про примусове виконання Наказу від 31.07.2017 №916/4591/15, виданого Господарським судом Одеської області, про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Туристично-виробнича фірма «Чорне море».

В процедурі виконавчого провадження проведено публічні електронні торги, на яких майно ПАТ «Туристично-Виробнича Фірма «Чорне Море» не реалізовано в зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, у відповідності до ч.7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» AT «СБЕРБАНК» скористався своїм правом та в рахунок часткового погашення за кредитним договором прийняв у власність предмети іпотеки.

Так, 19.01.2018 предмети іпотеки оприбутковано на баланс Банку шляхом заліку забезпечених вимог в рахунок ціни майна за вартістю: - 175 225 200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 29 204 200,00 грн.) - нежилі приміщення торговельного комплексу, які складаються з нежилих приміщень 7-го, 8-го, 9- го поверхів, загальною площею 6705,9 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська (вулиця Чижикова), будинок 25; - 280 810 800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 46 801800,00 грн.) - будівлі готельного комплексу, які складаються з: готелю літери «А» загальною площею 11 914,9 кв.м.; ресторану літ. «А», прохідної літ. «Б», 1-4 огорожі, 1- мостіння який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 59, та частково погашено заборгованість ПрАТ «ФК «ЧОРНОМОРЕЦЬ» перед ПАТ «СБЕРБАНК» за Договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 в загальній сумі 456 036 000,00 гривень (чотириста п`ятдесят; шість мільйонів тридцять шість тисяч гривень 00 копійок), а саме в загальному розмірі 15 846 972,03 дол. США, в тому числі: - 5 578 283,28 доларів США - проценти (що нараховані за період з 15.07.2014 по 02.11.2015); - 10 268 688,75 доларів США - основна сума боргу (тіло кредиту).

При цьому АТ «СБЕРБАНК» повідомило Боржника - ПрАТ «ФК «Чорноморець» листом від 25.01.2018 №1240/5/28-3 про придбання у власність предметів іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна в рамках виконавчого провадження в рахунок вартості предмета забезпечення.

Крім того, представник Банку в судовому засідання підтвердив факти погашення процентів.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже з урахуванням наведеного вище, приймаючи до уваги що розмір відсотків в сумі 4 156 357,70 доларів США. обрахований судом за період з 15.07.2014 по 08.07.2015 входить в суму відсотків які є погашеними, провадження по справі в цій частині підлягає закриттю на підставі ч.1 п.2 ст. 231 ГПК України.

Щодо вимог про стягнення пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією, що нараховані за період з 31.12.2014р. по 30.06.2015р. в сумі 15 802 012,75 грн. та пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією, що нарахована за період з 31.12.2014р. по 30.06.2015р. в сумі 29 971 746,22грн , суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 10.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим договором Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку у відповідності до вимог чинного законодавства України пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня від простроченої суми за кожен день прострочення:

а) за прострочення строку /ів сплати повернення кредиту/частини кредиту;

б) за прострочення строку /ів сплати процентів за користування кредитом, які визначені ст. 6 цього договору;

в) за прострочення строку /ів сплати процентів за користування кредиту, наданого Позичальникові в національній валюті.

Для розрахунку пені приймається 360 днів у році - для кредиту, наданого Позичальнику в іноземній валюті та, фактично, кількості днів у році для кредиту, наданого Позичальникові в національній валюті.

Пеня, зазначена в п. 10.1 цього договору, повинна сплачуватись банку в строк не пізніше наступного робочого дня з дня її накладення/нарахування (п.10.1 та договору).

Вирішуючи питання щодо правомірності стягнення пені, суд, перш за все, вважає за необхідне надати правову оцінку чинності договору №14 від 30.12.2014р., оскільки від дати втрати ним чинності безпосередньо залежить період нарахування пені за порушення грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Як встановлено судом, 30.12.2014р. між сторонами було укладено черговий договір про внесення змін № 14 до договору про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р., згідно п. 2 якого сторони домовились доповнити п. 6.3 статті 6 „проценти за користування кредитом кредитного договору підпунктом 6.3.1 наступного змісту:

„ 6.3.1 Проценти нараховані за період з 15.07.2014р. по 14.03.2015р. підлягають сплаті в строк до 01.04.2015р..

Згідно з п.3 договору про внесення змін №14 від 30.12.2014р. сторони, зокрема, домовились доповнити ст.7 кредитного договору „Контроль за фінансовим станом і діяльністю Позичальника п. 7.8 наступного змісту:

„7.8 Починаючи з 01.01.2015 року Позичальник зобов`язаний забезпечити щомісячні надходження орендних/ суборендних платежів за договорами, майнові права на отримання виручки за якими передані в заставу Банку згідно підпунктами „н „у п. 21 кредитного договору у сумі не меншій ніж 8 895 432,20 грн.

Пунктом 13 договору сторони погодили, що договір про зміни № 14 укладений із скасувальною обставиною відповідно до ст. 212 ЦК України, в зв`язку з чим умови, викладені в цьому договорі про зміни № 14, втрачають чинність в разі невиконання Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пп. 1,3,5,8,9 цього договору про зміни.

Отже, обставина невиконання відповідачем обов`язку забезпечити щомісячне, починаючи з 01.01.2015р., надходження орендних/ суборендних платежів за договорами, майнові права на отримання виручки за якими передані в заставу Банку згідно підпунктами „н „у п. 21 кредитного договору у сумі не меншій ніж 8 895 432,20 грн. (скасувальна обставина) мала місце 31.01.2015р. Разом з тим, враховуючи ч.5 ст.254 ЦК України, останнім днем строку виконання зобов`язання було 02.02.2015р., а договір №14 втратив чинність, відповідно, 03.02.2015р.

З огляду на вищевикладене, суд вважає неправомірним нарахування пені за несплату процентів та недотримання графіку погашення кредиту, встановленого договором №12 до 03.02.2015р.

Згідно із ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому, згідно з п. 10.2 договору нарахування пені, яка передбачена цим договором, починається з першого дня прострочення виконання зобов`язання, зазначеного в п. 10.1 цього договору, і припиняється в момент виконання Позичальником зобов`язання, за несвоєчасне виконання якого така пеня була застосована до Позичальника. При цьому останнім днем нарахування пені є день фактичного погашення заборгованості в зв`язку з виникненням якої нараховувалась пеня.

За таких обставин, сторони у договорі, користуючись правом, наданим ч.6 ст.232 ГК України по іншому врегулювали період нарахування пені, не обмежуючи його 6 місяцями.

Крім того, надаючи оцінку вимогам про стягнення пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з приписами статті 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У відповідності до висновку Верховного суду України, сформульованого у постанові від 01.04.2015р. у справі № 909/660/14, максимальний розмір пені пов`язаний із розміром облікової ставки Національного банку України. Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Отже, з врахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що для цілей обрахунку пені у формі подвійної облікової ставки НБУ сума боргу, перерахована у національну валюту на певний момент, не може бути змінена протягом періоду прострочки.

З огляду на вищенаведені норми, приймаючи до уваги, що при перевірці розрахунку позивача було встановлено його методологічну помилковість, пов`язану із неврахуванням дати втрати чинності договором №14, а також неврахуванням вищевикладеної правової позиції Верховного Суду України, з огляду на висновки судово-економічної експертизи № 3267/3268 від 07.09.2016 (з додатком від 19.10.2019 до висновку експерта № 3267/3268 судово-економічної експертизи від 07.09.2016) в частині, що стосується визначення розміру грошового зобов`язання, колегія суддів вважає обґрунтованим нарахування та обчислення пені за період з 03.02.2015 р. по 30.06.2015 р. за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією на суму 15 115 779,72 гривень; за прострочення сплати загальної заборгованості на суму 24 779 767,93 грн.

Заперечення третьої особи до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову третя особа зазначала що в іпотеку ПАТ «СБЕРБАНК» було передано нерухоме майно Публічного акціонерного товариства «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ», 3-х поверхова будівлі бізнес-центру з підземним паркінгом, що складається в цілому з літ. «А», загальною площею 8 010,2 кв.м., за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 25-Б, на підставі укладеного між ПАТ «СБЕРБАНК» та AT «РИНОК МАЛИНОВСЬКИЙ», договору іпотеки від 19.12.2011р., який посвідчено Чужовською Н.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №4167, зі змінами та доповненнями.

23.10.2020 р. державним реєстратором Турецьким О.С., Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54750022 від 23.10.2020 16:14:35, Турецький Олександр Сергійович, Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., зареєстровано право власності ПАТ «СБЕРБАНК» на об`єкт нерухомого майна: 3-х поверхова будівля бізнес-центру з підземним паркінгом, що складається і цілому з літ. «А», загальною площею 8 010,2 буд. за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Рекордна 25-Б, реєстраційний номер об`єкта 1. Номер запису про право власності 38820535.

Підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 4167, виданий 19.12.2011, видавник: ПН ОМНО Чужовська Н.Ю.; договір про внесення змін №1, серія та номер: 1454, виданий 29.04.2013, видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №3, серія та номер: 2713, виданий 08.05.2014р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №2, серія та номер: 3487, виданий 28.08.2013р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю.; договір про внесення змін №4, серія та номер: 66, виданий 23.01.2015р. видавник ПН ОМНО Чужонська Н.Ю..

Згідно із пунктом 3 Договору про внесення змін № 3 від 08.05.2014 р., до іпотечного договору (з майновим поручителем), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. 19.12.2011 р. за реєстровим № 4167, сторони договору (AT «РИНОК МАЛИНВОСЬКИЙ» та ПАТ «СБЕРБАНК») за взаємною згодою визначили загальну вартість предмету іпотеки сумі 5 545 754,00 доларів США.

Таким чином, третя особа вважаємо, що розмір заборгованості АТ «ФК «Чорноморець» перед ПАТ «СБЕРБАНК» підлягає зменшенню на вартість стягненого майна, сумарно на 25 237 127 (двадцять п`ять мільйонів двісті тридцять сім тисяч сто двадцять сім) доларів США.

Колегія судів зазначає про хибність відповідних послань третьої особи, оскільки у справі № 916/4525/15 за позовом Банку до ПАТ «Ринок «Малиновський» (провадження у справі порушено ухвалою суду від 10 листопада 2015 року) про стягнення заборгованості за Договором про відкриття кредитної лінії №14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011 та за Договором поруки від 26.04.2013) первісно заявлено до стягнення: 43 3714 675,85 доларів США та 46 608 814 грн. 15 коп., з яких - загальна заборгованість за кредитною лінією - 36 773 937,32 доларів США, - проценти за користування кредитною лінією - 6 597 738,53 доларів США (за період з 15.07.2014 по 02.11.2015), - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією у розмірі 16 637 067 грн. 93 коп., нарахована за період з 31.12.2014 по 30.06.2015, - пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за кредитною лінією у розмірі 29 971 746 грн. 22 коп., нарахована за період з 31.12.2014 по 30.06.2015, що аналогічно вимогам, заявленим у раніше згаданих справах. Заявою Банку від 16.11.2018 про збільшення розміру позовних вимог, позовні вимоги Банку станом на 25.10.2018 складали 46 159 823,13 доларів США та 44 676 421 грн. 22 коп., з яких: - 26 505 248, 57 доларів США - загальна заборгованість за Кредитною лінією, - 11 884 425,69 доларів США - проценти за користування Кредитною лінією, що нараховані за період з 15.08.2014 по 23.10.2018. - 29 619 747 грн. 82 коп. - пеня за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією за період з 03.02.2015 по 30.06.2015.- та 15 056 673 грн. 40 коп. - пеня за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією у сумі за період з 03.02.2015 по 30.06.2015.

Рішенням суду від 15.01.2019 позов задоволений частково, стягнуто з ПАТ «Ринок Малиновський» () на користь АТ «СБЕРБАНК» (): -заборгованість за кредитною лінією у розмірі 26 505 248 (двадцять шість мільйонів п`ятсот п`ять тисяч двісті сорок вісім) доларів США 57 центів, - проценти за користування кредитною лінією, що нараховані за період з 15.08.2015 по 23.10.2018 у розмірі 11884 425 (одинадцять мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі чотириста двадцять п`ять) доларів США 69 центів, та витрати по сплаті судового збору у сумі 173 930 (сто сімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять) грн. 46 коп.

Наведені третьою особою обставини прийняття Банком у власність у жовтні 2020р. предмету іпотеки за іпотечним договором, укладеним з ПАТ «Ринок «Малиновський», не стосуються періоду визначення заборгованості та нарахування відсотків і пені у справі № 916/4692/15. Зменшення розміру заборгованості за кредитом за рахунок цієї нерухомості не впливає на предмет доказування у справі № 916/4692/15, не відносяться до предмету спору.

Посилання ПрАТ «ФК «Чорноморець» про погашення пені та процентів, колегія судів оцінює критично, оскільки частиною 1 пункту 9.4. договору кредитування передбачена черговість, за якою розподіляються грошові кошти, що надійшли в рахунок погашення заборгованості за договором, та його наводить в своїх поясненнях третя особа. В абзаці третьому п. 9.4. йдеться про досягнення між банком та позичальником згоди, що Банк має право застосувати інший порядок погашення заборгованості Позичальника по договору, з будь- якою черговістю платежів. За запитом Позичальника Банк інформує його в письмовій формі про застосування черговості погашення заборгованості Позичальника по цьому Договору.

Таким чином, зміна черговості погашення заборгованості узгоджена між сторонами під час укладення договору, передбачена договором, та у будь-який час Банк має право діяти відповідно до договору.

На підставі ч. 3 п. 9.4. договору Банк, скориставшись своїм правом яке передбачене умовами договору, змінив порядок погашення заборгованості, а саме застосував передбачені договором умови під час надходження грошових коштів на погашення заборгованості. Про зміну черговості погашення заборгованості за договором Банк повідомив Позичальника письмово після здійснення такого погашення, не очікуючи відповідного запиту Позичальника, що підтверджується листом вих №1301/5/28-3 від 26.01.2018.

Інші заперечення сторін не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Сбербанк" є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи проте враховуючи перерахунок штрафних санкцій підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

ВИРІШИВ:

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження по справі №916/4692/15 за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство „Футбольний клуб „ЧОРНОМОРЕЦЬ в частині стягнення частини процентів за користування кредитом в сумі 4 156 357 (чотири мільйона сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот сім) доларів США 70 центів закрити.

2. Позов Акціонерного товариства "Сбербанк" (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код ЄДРПОУ 25959784) до Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 5, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „ЧОРНОМОРЕЦЬ (65039, м. Одеса, пр. Гагаріна, 12а, ) задовольнити частково.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Новощепний ряд, 5, ) на користь Акціонерного товариства "Сбербанк" (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 46, код ЄДРПОУ 25959784) пеню за прострочення сплати заборгованості за кредитною лінією за період з 03.02.2015р. по 30.06.2015р. в сумі 24 779 767 (двадцять чотири мільйони сімсот сімдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім)грн. 93 коп., пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією за період з 03.02.2015р. по 30.06.2015р. в сумі 15 115 779 (п`ятнадцять мільйонів сто п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять)грн. 72 коп. та судовий збір в сумі 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот)грн.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 15 квітня 2021 р. у зв`язку з перебуванням судді Погребної К.Ф. з 29.03.2021 року по 02.04.2021 року у відпустці (самоізоляція) та перебування судді Гус С.Ф. з 31.03.2021року по 14.04.2021року (включно) у відпустці.

Головуючий К.Ф. Погребна

Суддя Ю.С. Бездоля

Суддя С.Ф. Гут