ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. Справа№ 910/11830/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Попікової О.В.

Кропивної Л.В.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва (суддя Босий В.П.) від 07.12.2020 (повний текст складено 10.12.2020) у справі №910/11830/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний енергостандарт"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 2209412,13 грн,

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдиний енергостандарт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 2209412,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконане грошове зобов`язання за придбану електроенергію за договором №15625/01 від 27.09.2018, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 2194125,19 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 12229,55 грн та 3% річних у розмірі 3057,39 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/11830/20 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний енергостандарт" заборгованість у розмірі 2194125,19 грн, пеню у розмірі 1000,00 грн, 3% річних у розмірі 1000,00 грн та судовий збір у розмірі 33141,18 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі №910/11830/20 вказане рішення залишено без змін.

Водночас, 25.11.2020 Державним підприємством "Гарантований покупець" подано заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 на термін, що не перевищує одного року з моменту ухвалення рішення.

Заява обґрунтована тим, що спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення виробництва електричної енергії з альтернативних джерел покладено як на відповідача, так і на Приватну акціонерну компанію НЕК "Укренерго". Джерелом надходження грошових коштів для розрахунків з продавцями електричної енергії за «зеленим» тарифом є платежі, пов`язані з оплатою НЕК "Укренерго" послуг гарантованого покупця із забезпеченням збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Саме на НЕК "Укренерго" покладено обов`язок забезпечення надходження грошових коштів гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії виробникам за «зеленим» тарифом в повному обсязі, тоді як відповідач має провести розрахунки з такими продавцями, з урахуванням сплачених НЕК "Укренерго" грошових коштів для забезпечення гарантованому покупцю здійснення вказаної оплати.

Оскільки НЕК "Укренерго" не здійснює своєчасних розрахунків з відповідачем, загалом заборгованість перед відповідачем станом на 18.11.2020 складає 27116,32 млн. грн, це виключає фактичну можливість здійснення ним розрахунків з позивачем.

Будь-яких доказів того, що відповідач не здійснив позиву своєчасну оплату електричної енергії, в тому числі із забезпеченням йому її остаточної оплати за рахунок повної та своєчасної оплати НЕК "Укренерго" розмірів вартості послуги у спірному періоді, що затверджене Регулятором, а також авансових платежів вказаного періоду, матеріали справи не містять.При цьому, виконання зобов`язань відповідача з оплати електричної енергії за «зеленим» тарифом можливе лише за рахунок коштів, отриманих відповідачем за надання ним НЕК «Укренерго» послуги із збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Матеріали справи не містять доказів недотримання гарантованим покупцем встановленого порядку виконання грошового зобов`язання у спірному періоді, передбаченого чинним законодавством. Крім того, на думку апелянта, виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років відповідно до п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії".

Також, 24.09.2020 у Верховній Раді України зареєстровано законопроект № 4151 «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» щодо підтримки виробництва електроенергії з ВДЕ», який передбачає збільшення максимального розміру дефіциту державного бюджету на 2020 рік та розрахунки з виробниками ВДЕ шляхом випуску облігацій внутрішньої державної позики. Крім того, 17.11.2020 Верховна Рада прийняли в цілому законопроект № 4119 «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», яким передбачено надання держгарантій, в тому числі для забезпечення виконання боргових зобов`язань господарського товариства, в статутному капіталі якого 100% акцій належать державі і яке здійснює діяльність у сфері передачі електроенергії в України. Таким чином, на законодавчому рівні держава визнає неможливість виконання на сьогодні гарантованим покупцем зобов`язань з оплати присуджених до сплати рішенням суду коштів, оскільки таке виконання потребує додаткових джерел надходження коштів.

Грошові кошти, що акумулюються на рахунках гарантованого покупця та призначені для здійснення розрахунків з усіма виробниками за «зеленим» тарифом, а не лише із позивачем, та повинні розподілятись між виробниками в рівних частинах відповідно до обсягів відпущеної електричної енергії. В іншому випадку йдеться про надання певним виробникам, в даному випадку позивачу, переваг, що ставлять його у привілейоване становище стосовно інших виробників, що не відповідає приписам спеціального та конкурентного законодавства. Станом на день подання позовної заяви, в провадженні судів перебуває 88 справи за позовами виробників електроенергії за «зеленим» тарифом до гарантованого покупця про стягнення заборгованості у загальному розмірі ,12 грн.

На думку заявника, відстрочення виконання рішення на строк, що не перевищує один рік сприятиме нормальному функціонуванню підприємства стягувача та боржника, а також реальній можливості виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/11830/20 відмовлено в задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/11830/20.

Відмовляючи відповідачу у відстроченні виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надані відповідачем докази не можуть підтверджувати обставини реальності виконання рішення суду у даній справі після закінчення терміну, на який відповідач просить відстрочити його виконання.При цьому, обставини специфіки відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, а також відсутність вини ДП «Гарантований покупець» в простроченні виконанні обов`язку зі сплати на користь позивача грошових коштів в якості оплати вартості придбаної електричної енергії, вже були враховані судом під час зменшення заявлених до стягнення з відповідача пені та процентів річних за час затримки розрахунку. На думку суду, твердження заявника про наявність боргу зі сторони ПАТ НЕ «Укренерго» не є тими обставинами, з якими приписи ст. 331 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість надання відстрочки.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/11830/20 та прийняти нове рішення про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 у справі №910/11830/20 на один рік з моменту ухвалення рішення. Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просив суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевий господарський суд не здійснив належної оцінки доказів та обставин, що ускладнюють виконання рішення. Судом не враховано специфіку правовідносин, що врегульовані спеціальним законодавством, що визначають порядок (спосіб) виконання спірного зобов`язання гарантованим покупцем, а також визначають джерела отримання грошових коштів для здійснення розрахунків з виробниками електричної енергії за «зеленим» тарифом, в тому числі й позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов помилкового висновку про відсутність обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення. В решті доводи апеляційної скарги тотожні доводам, наведеним у заяві.

19.01.2021 матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/11830/20 разом з апеляційною скаргою відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги) раніше визначеному головуючому судді (складу суду) передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.

08.02.2021 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги та заява про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/11830/20, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 11.03.2021.

04.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну, в якому він заперечив проти її задоволення та наголосив, що відповідач як підприємство створене для забезпечення загальносуспільних інтересів і виконання гарантій держави щодо купівлі всієї електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії за встановленим «зеленим» тарифом, на сьогодні не гарантує ані повноти купівлі всього обсягу виробленої електроенергії, ані повноти розрахунків за викуплену електроенергію. При цьому, єдиним джерелом фінансування господарської діяльності позивача є грошові кошти отримані від реалізації виробленої електричної енергії відповідачу, тоді як недостатній обсяг обігових коштів та відсутність розуміння чітких термінів погашення заборгованості призводить до виникнення у позивачем проблем щодо розрахунків з працівниками підприємства, постачальниками та підрядниками. Відстрочення виконання рішення може призвести до екологічної катастрофи на території Сумської і Чернігівської областей, у зв`язку з неможливістю підтримувати позивачем гідроспоруди ГЕС у належному стані, та банкрутства останнього. Крім того, позивач вказує на недоведеність відповідачем неможливості виконання рішення суду у даній справі без надання відстрочки.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пономаренка Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 10.03.2021 у справі №910/11830/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Пономаренко Є.Ю., визначено колегію суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Попікова О.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 прийнято апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 (повний текст складено 10.12.2020) у справі №910/11830/20 до провадження у новому складі суддів: Поляк О.І. (головуючий), Попікова О.В., Кропивна Л.В.

11.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення відповідача на відзив позивача, в якому він наполягав на наявності підстав для задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні 11.03.2021 колегія суддів заслухала представників сторін.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, заслухавши представниківсторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За змістом ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Водночас, вказана норма не містить вичерпного переліку обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, на підставі яких суд може прийняти рішення про надання розстрочки.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав для надання розстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Верховний Суд в Постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 905/707/16 наголошував, що з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в обґрунтування неможливості погашення боргу посилається на наявність заборгованості ПАТ НЕК «Укренерго», оскільки саме на останнє покладено обов`язок забезпечення надходження грошових коштів гарантованому покупцю для оплати останнім електричної енергії виробникам за «зеленим» тарифом в повному обсязі, тоді як відповідач має провести розрахунки з такими продавцями, з урахуванням сплачених НЕК "Укренерго" грошових коштів для забезпечення гарантованому покупцю здійснення вказаної оплати.

При цьому, як на підставу для відстрочення його виконання, відповідач також посилається на те, що відповідно до п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Колегія суддів вважає вказані твердження необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Водночас, на момент розгляду справи жодного нормативного акту щодо відшкодування заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років не прийнято, тож до правовідносин між сторонами мають застосовуватись норми чинного законодавства та договору.

Крім того, 10.06.2020 між Кабінетом Міністрів України, Міністерством енергетики та захисту довкілля України (або його правонаступником), Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), іншими державними органами України та асоціаціями, що об`єднують інтереси інвесторів/виробників електричної енергії з відновлювальних джерел енергії, а також виробниками електричної енергії з відновлювальних джерел енергії укладено Меморандум про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері відновлювальної енергетики в України.

Вказаним Меморандумом, зокрема беручи до уваги те, що на Гарантованого покупця покладаються спеціальні обов`язки щодо забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, а також те, що питання дефіциту кошторису Гарантованого покупця повинні вирішуватись держаними органами України ефективно та справедливо по відношенню до виробників ВДЕ, погоджено, що держані органи України запропонують та підтримають зміни до Законів України "Про альтернативні джерела енергії", "Про ринок електричної енергії" та інших законів, які будуть спрямовані на запровадження механізму реструктуризації "зелених" тарифів, а також виконання інших положень Меморандуму, та докладуть максимум зусиль для їх прийняття до 01.08.2020.

Державні органи забезпечать повну та своєчасну поточну оплату Гарантованим покупцем виробникам ВДЕ за відпущену ними електричну енергію з місяця, наступного за місяцем, в якому Закон про домовленості набуде чинності.

Державні органи України забезпечать погашення наявної заборгованості за електричну енергію, що виникла у Гарантованого покупця перед виробниками ВДЕ починаючи з 01.01.2020 у строк до 31.12.2021. Сплата заборгованості відбуватиметься за таким графіком: 40 відсотків у 4 кварталі 2020 року; по 15 відсотків щокварталу впродовж 2021 року. Державні органи України розглянуть питання можливості надання державних гарантій для сприяння залученню кредитів від національних та міжнародних фінансових установ, а також використання інших фінансових інструментів для найшвидшого погашення наявної заборгованості перед виробниками ВДЕ.

Колегія суддів критично оцінює вказані твердження, оскільки вказаний документ лише підтверджує намір держави на законодавчому рівні врегулювати проблемні питання, що виникли при функціонуванні ринку електричної енергії та, зокрема, проблему наявності заборгованості гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел. Водночас, доказів фактичного врегулювання вказаного питання заявником не надано.

Крім того, Меморандум містить застереження про те, що у разі якщо в прийнятому Верховною Радою України Закону про домовленості будуть міститися положення, що суперечать положенням, погодженим сторонами у цьому Меморандумі, цей Меморандум втрачає чинність, а зазначені у ньому домовленості вважаються такими, що не були досягнутими.

Положеннями вказаного Меморандуму визначено, що він не може становити, не може вважатися та не може бути розтлумачений як поправка до будь-якого договору чи будь-якого іншого правового документа, відмова від будь-якого права чи вимоги, які будь-хто з підписантів цього Меморандуму має або може мати проти інших сторін, що підписали цей Меморандум, у тому числі від права звернення до суду чи арбітражу для захисту своїх прав та інтересів.

Таким чином, за відсутності конкретних нормативних документів спрямованих на врегулювання заборгованості гарантованого покупця перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел, сам факт декларативного визнання державою існування проблеми з оплати гарантованим покупцем вартості електричної енергії, придбаної у виробників електричної енергії з альтернативних джерел, не може слугувати підставою для відстрочення виконання рішення на рік за відсутності обґрунтування саме такого строку для відстрочки і посилання на конкретні обставини, що відпадуть по закінченні року.

Колегія суддів також враховує, що фактична відсутність вини безпосередньо відповідача у порушенні грошових зобов`язань перед позивачем, що пов`язано з особливостями організації взаємовідносин учасників ринку електричної енергії та відсутністю належного державного забезпечення виконання зобов`язань гарантованим покупцем, не може слугувати єдиною та безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду, позаяк наведені обставини не носять тимчасового характеру та не можуть бути усунуті внаслідок відтермінування виконання рішення суду на запропонований заявником строк.

При цьому, колегія суддів враховує, що реалізація виробленої електричної енергії є основним джерелом доходу позивача, а відстрочення виконання рішення у справі за відсутності беззаперечених та доведених підстав для цього, призведене до порушення балансу інтересів сторін та легітимних сподівань позивача на те, що заборгованість буде йому сплачено.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на факт існування в провадженні Господарського суду міста Києва справи №910/16664/20 за позовом ДП «Гарантований покупець» до ПАТ НЕК «Укренерго» про стягнення боргу у розмірі 3,04 грн як на підставу для відстрочення виконання рішення, оскільки вказана обставина сама по собі не є безумовним підтвердженням та гарантією надходження грошових коштів на рахунки ДП «Гарантований покупець» та належного виконання рішення суду саме у даній справі по закінченню терміну відстрочки (тобто, протягом року з моменту винесення рішення) та обставиною, з якими приписи ст. 331 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість надання відстрочки.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено обставин з якими закон пов`язує можливість відстрочення виконання рішення суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції прийнятою з дотриманням норм процесуального права. Доводи апелянта не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків, тож підстави для її скасування відсутні. Отже, в задоволенні апеляційної скарги колегія суддів відмовляє.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/11830/20 - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 16.04.2021, що є першим робочим днем після виходу суддів О.І. Поляк та О.В. Попікової з лікарняного.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді О.В. Попікова

Л.В. Кропивна