ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" квітня 2021 р. Справа № 924/415/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Церера"

до Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод"

про видачу судового наказу про стягнення 171 000,00 грн. основного боргу, 32 490,00 грн. інфляційних втрат, 15 390,00 грн. 3% річних

ВСТАНОВИВ:

19.04.2021р. на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Церера" про видачу судового наказу, у якій заявник просить суд видати наказ про стягнення з Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області 171 000,00 грн. основного боргу, 32490,00 грн. інфляційних втрат, 15390,00 грн. 3% річних та 227,00 грн. судового збору.

Розглянувши подану заяву на предмет наявності правових підстав для видачі судового наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу, заявник посилається на неналежне виконання боржником умов ухвали суду від 04.04.2011р. у справі №4/3-Б-10 про затвердження мирової угоди, укладеної 11.02.2011р. між ДП "Маниковецький спиртовий завод" та кредиторами боржника, в тому числі ТОВ "Компанія Церера".

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: Документ, що підтверджує сплату судового збору; Документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; Копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; Інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявником до поданої заяви не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, ухвали суду від 04.04.2011р. у справі №4/3-Б-10 про затвердження мирової угоди, крім цього, взагалі не подано будь-яких доказів в підтвердження виконання чи не виконання вказаної ухвали суду боржником.

У зв`язку із чим, судом не вбачається можливим встановити та перевірити періоди прострочення щодо заявлених у заяві інфляційних нарахувань, встановити суми боргу.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Оскільки заявником не подано до суду доказів виконання чи невиконання умов мирової угоди у справі №4/3-Б-10, суд не взмозі встановити, чи пропущено заявником строк позовної давності для звернення до суду, визначений ст. 257 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, невідповідність вимогам статті 148 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.147, 148, 150-152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Церера" у видачі судового наказу за вимогами про стягнення з Державного підприємства "Маниковецький спиртовий завод" про стягнення 171 000,00 грн. основного боргу, 32 490,00 грн. інфляційних втрат, 15 390,00 грн. 3% річних та 227грн. 00коп. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 23.04.2021р. та може бути оскаржена протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Яроцький

Віддруковано 2 прим:

1 - до справи,

2 - Білику В.В. - АДРЕСА_1 . - реком. з повідомл.