РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/1040/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1)

до Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5)

про стягнення 30 889,04 грн

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 30 889,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з встановленим фактом недостачі вугілля кам`яного, яке згідно залізничних накладних №51351070, №37202215, №50932870, №51199487, №51211324, №51207181, №51274983, №51215820, №51299634 та №50949593 надійшло на адресу позивача, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки у вигляді встановленої нестачі, а саме у розмірі 30 889,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" було залишено без руху.

11.02.2021 до відділу діловодства господарського суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 27.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/1040/21 та вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст.ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачам строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

З наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №822 вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 23.02.2021, проте, у визначений судом строк відзив на позовну заяву останнім не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

У вересні - жовтні 2020 року ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне:

- у вагон №56170913 в кількості 69700 кг по накладній №51351070 від 25.10.2020;

- у вагон №62009360 в кількості 69800 кг по накладній №37202215 від 23.10.2020;

- у вагон №54039235 в кількості 69500 кг по накладній №50932870 від 28.09.2020;

- у вагон №62009360 в кількості 69600 кг по накладній №51199487 від 14.10.2020;

- у вагони №60352168 в кількості 69700 кг та №56034739 в кількості 68600 кг по накладній №51211324 від 15.10.2020;

- у вагон №56239437 в кількості 68500 кг по накладній №51207181 від 15.10.2020;

- у вагон №55962468 в кількості 69400 кг по накладній №51274983 від 20.10.2020;

- у вагон №60458221 в кількості 69800 кг по накладній №51215820 від 16.10.2020;

- у вагони №55119077 в кількості 69800 кг та №63379283 в кількості 69300 кг по накладній №51299634 від 21.10.2020;

- у вагон №56944234 в кількості 69600 кг по накладній №50949593 від 29.09.2020 та передало вказаний вантаж для перевезення залізниці.

Згідно з накладними №51351070, №37202215, №50932870, №51199487, №51211324, №51207181, №51274983, №51215820, №51299634 та №50949593 навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Відповідно до вищевказаних накладних залізниця прийняла у ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на станції Добропілля Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставши його на станції Бурштин Львівська залізниця та Ігрень і Енергодар Придніпровська залізниця - одержувачі ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» та AT «ДТЕК Дніпроенерго».

На станціях Подільськ Одеської залізниці, Бурштин Львівської залізниці та Енергодар і Ігрень Придніпровської залізниці було проведено комісійну перевірку маси вантажу, за результатами якої виявлено, що частина товару у вагонах була втрачена, про що складено відповідні комерційні акти: №406802/33/404, №388103/520, №476906/1500, №476906/1604, №476906/1609, №476906/1608, №476906/1610, №476906/1671, №476906/1607, №476906/1650, №476906/1651 та №453105/253.

За доводами позивача, відповідач як перевізник належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість нестачі вугілля, встановленої у комерційних актах, яка за розрахунком позивача складає 30 889,04 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно частини 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

У відповідності до ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно частини 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

За змістом ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Судом встановлено, що відповідно до залізничних накладних №51351070, №37202215, №50932870, №51199487, №51211324, №51207181,№51274983, №51215820, №51299634 та №50949593 залізниця прийняла на станції Добропілля Донецької залізниці у позивача вугілля кам`яне, яке було навантажено на рівні бортів, поверхня вантажу маркована повздовжніми борознами.

Згідно з ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно із ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 105 Статуту визначено, що залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як встановлено судом, на станціях Подільськ Одеської залізниці, Бурштин Львівської залізниці та Енергодар і Ігрень Придніпровської залізниці були складені комерційні акти: №406802/33/404, №388103/520, №476906/1500, №476906/1604, №476906/1609, №476906/1608, №476906/1610, №476906/1671, №476906/1607, №476906/1650, №476906/1651 та №453105/253.

Так, згідно комерційного акту №406802/33/404 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56170913 виявилось нетто - 65150 кг, що менше вантажного документу на 4550 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №388103/520 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №62009360 виявилось нетто - 67300, що менше вантажного документу на 2500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1500 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №54039235 виявилось нетто - 7000 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1604 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №62009360 виявилось нетто - 68700 кг, що менше вантажного, документу на 900 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1609 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №60352168 виявилось нетто - 68050 кг, що менше вантажного документу на 1650 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1608 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56034739 виявилось нетто - 67050 кг, що менше вантажного документу на 1550 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1610 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56239437 виявилось нетто - 67450 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1671 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №55962468 виявилось нетто - 65900 кг, що менше вантажного документу на 3500 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Міркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Сечі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1607 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №60458221 виявилось нетто - 69050 кг, що менше вантажного документу на 750 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Сечі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1650 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №55119077 виявилось нетто - 67650 кг, що менше вантажного документу на 2150 кг. Над люками виявлене поглиблення вантажу. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Сечі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №476906/1651 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №63379283 виявилось нетто - 68000 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. Над дроками виявлене поглиблення вантажу!' Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно комерційного акту №453105/253 при контрольному переважуванні на справних 150-тонних вагонних вагах вагону №56944234 виявилось нетто - 67100 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. Над дроками виявлене поглиблення вантажу!' Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому визнаються судом належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах.

Доказів заперечень відповідача щодо форми, порядку складання, змісту вказаного комерційного акту та посадових осіб, які його підписали, а також факту опротестування його з боку сторін відсутні.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Суд зауважує, що для визначення розміру збитків не є обов`язковим надання доказів понесення витрат з оплати вантажу. Документом, що підтверджує розмір збитків може бути в тому числі довідка про вартість вантажу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/23346/16.

Згідно довідки відправника ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить:

- у вагоні №56170913 по накладній №51351070 від 25.10.2020р. -1747,78грн. з ПДВ;

- у вагоні №62009360 по накладній №37202215 (№51481596) від 23.10.2020р. - 1861,84грн. з ПДВ;

- у вагоні №54039235 по накладній №50932870 (№50930163) від 28.09.2020р. - 1849,31грн. з ПДВ;

- у вагоні №62009360 по накладній №51199487 від 14.10.2020 -2115,84грн. з ПДВ;

- у вагонах №60352168 та №56034739 по накладній №511324 від 15.10.2020р. -2115,84грн з ПДВ;

- у вагоні №56239437 по накладній №51207181 від 15.10.2020 -2115,84грн. з ПДВ;

- у вагоні №55962468 по накладній №51274983 від 20.10.2020р. - 1937,47грн з ПДВ;

- у вагоні №60458221 по накладній №51215820 від 16.10.2020р. - 2082,05грн. з ПДВ;

- у вагоні №55119077 та №63379283 по накладній №51299634 від 21.10.2020р. -1856,06 грн. з ПДВ;

- у вагоні №56944234 по накладній №50949593 від 29.09.2020 -1689,01грн. з ПДВ.

Статтями 130, 133 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач вантажу має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Так, пунктом 2 Правил заявлення та розгляду претензій (статті 130 - 137 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. № 334, встановлено, що згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Так, відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №51351070, №37202215, №50932870, №51199487, №51211324, №51207181,№51274983, №51215820, №51299634 та №50949593 за підписами директора та головного бухгалтера ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго», АТ «ДТЕК Дніпроенерго», право на пред`явлення позову передано ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ».

Відповідно до ч .2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для вантажів у вологому стані складає 2%, для мінерального палива -1%, судом встановлено, що у вагоні №56170913 вартість недостачі становить (4550-697) 3853 кг або 3,853т; у вагоні №62009360 - (2500-698) 1802 кг або 1,802т; у вагоні №54039235 - (2500-695) 1805 кг або 1,805т; у вагоні №62009360 -(900-696) 204 кг або 0,204т; у вагоні №60352168 - (1650-697) 95.3 кг або 0,953т; у вагоні №56034739 - (1550-686) 864 кг або 0,864т; у вагоні №56239437 - (1050-685) 3,65 кг або 0,365т; у вагоні №55962468 - (3500-694) 2806 кг або 2,806т, у вагоні №6045822 - (750-698) 52 кг або 0,052т; у вагоні №55119077 - (2150-698) 1452 кг або 1,452т, у вагоні №63379283 - (1300-693) 607 кг або 0,607т; у вагоні №56944234 - (2500-696)1804 кг або 1,804 т.

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, судом встановлено, що останній є вірним, а загальна сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 30 889,04 грн.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

Враховуюче вищенаведене та приймаючи до уваги, що залізницею при перевезенні вантажу не було дотримано вимог щодо збереження вантажу, прийнятого до перевезення, у зв`язку з чим виявилась нестача вантажу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення 30 889,04 грн є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця (Тверська), 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, ідентифікаційний код 00176472) вартість нестачі вугілля у розмірі 30 889 (тридцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн 04 грн. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.04.2021.

Суддя Л. Г. Пукшин