РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2021Справа № 910/555/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцентр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естар.УА»

про стягнення 225.400,00 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

14.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцентр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Естар.УА» про стягнення 225.400,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.09.2020 між сторонами укладено договір № 277/1, відповідно до якого відповідач мав поставити позивачу електричне обладнання вартістю 225.400,00 грн. На підставі п. 3.2 договору згідно рахунку-фактури № 00094 від 25.09.2020 позивач перерахував відповідачу 50% вартості обладнання згідно платіжного доручення № 1423 від 25.09.2020 в сумі 112.700,00 грн, а також згідно платіжного доручення № 1466 від 02.10.2020 позивачем перераховано другу частину вартості обладнання в сумі 112.700,00 грн. Згідно з п. 4.1 договору строк поставки обладнання становить не більше 10 днів з дати перерахування попередньої оплати за обладнання. Проте відповідач свої зобов`язання не виконав та обладнання не поставив. У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача з претензією № 23 від 02.12.2020 про повернення сплачених ним коштів за непоставлене обладнання, яка відповідачем залишена без відповіді. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 225.400,00 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/555/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 19.01.2021 було 20.01.2021 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 373 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02167, м. Київ, вул. Милославська, 6, офіс 301, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 19.01.2021 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 19.01.2021, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 03.02.2021, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-кодом № 373, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 18.02.2021 включно.

19.02.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (поданий до відправлення до поштового відділення зв`язку 16.02.2021), в якому відповідач просив у порядку ст.ст. 186-188 Господарського процесуального кодексу України провести врегулювання спору за участі судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/555/21 від 24.02.2021 відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Естар.УА» повернуто без розгляду, у зв`язку з не відповідністю вимогам ст.ст. 165, 170 Господарського процесуального кодексу України. В ухвалі зазначено про неможливість проведення врегулювання спору за участі судді, оскільки всупереч ч. 1 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів того, що позивач надав згоду на врегулювання даного спору за участю судді.

03.03.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для подачі цієї відповіді. Позивач у відповіді на відзив зазначив, що відповідач у відзиві не заперечує проти порушення ним умов договору та заявлених до нього вимог. З урахуванням того, що відповідачем були проігноровані звернення позивача щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, позивач не погоджується на пропозицію відповідача, яка полягає в очікуванні вирішення питання з митними органами.

29.03.2021 від відповідача до суду надійшли пояснення, в яких відповідач просить зупинити провадження у справі № 910/555/21 до вирішення іншої справи № 521/22184/20 Малиновським районним судом м. Одеси, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням.

05.04.2021 від позивача до суду надійшли заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки вирішення спору про адміністративне правопорушення відносно керівника відповідача не впливає на вирішення спору у справі № 910/555/21.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі з огляду на наступне

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення суду, який розглядає іншу справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Дані обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи та не можуть бути встановлені господарським судом самостійно.

Враховуючи матеріали справи, мотиви клопотання відповідача та положення ст.ст. 73-77 Господарського процесуального кодексу України, суд не вбачає підстав та доцільності для його задоволення, з огляду на те, що зупинення провадження до набрання законної сили рішення у справі № 521/22184/20 не є обставиною, яка свідчить про неможливість розгляду даної справи, оскільки предметом справи № 910/555/21 не є вимоги про застосування до відповідача відповідальності за неналежне виконання умов договору та в разі встановлення відсутності вини у відповідача, останній міг би бути звільнений від такої відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом рішення у справі прийнято з перевищенням строку, встановленого вказаною вище нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Акцентр» (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Естар.УА» (постачальник, відповідач) було укладено договір № 277/1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник в строки та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується поставити, і передати у власність покупцю електротехнічне обладнання (в подальшому - обладнання) у відповідності з Специфікацією (додатком № 1 до договору), яка є невід`ємною частиною цього договору, а покупець у свою чергу зобов`язується прийняти і оплатити обладнання на умовах передбачених даним договором.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставку товару не здійснив, в зв`язку з чим має повернути сплачені кошти в розмірі 225.400,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 10.4 договору договір підписується у двох примірниках, складених українською мовою, набуває юридичної сили з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, але у будь-якому випадку договір діє до моменту виконання сторонами всіх зобов`язань за договором у повному обсязі.

Згідно з п. 1.2 договору постачальник зобов`язується поставити товар, що є новим, не є предметом будь-якої застави. Права третіх осіб на товар відсутні.

Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість обладнання у відповідності з розділом 3 та 4 цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору постачальник зобов`язується здійснити поставку обладнання та передати його у власність покупця в строки передбачені розділом 4 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість обладнання розрахована на підставі Специфікації (додаток № 1) та складає: 225.400,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 37.566,67 грн.

Відповідно до Специфікації обладнання (додаток № 1) предметом закупівлі є трьохфазний дизельний генератор ESTAR ES 55 RSA номінальна потужність 40 кВт:380/220 В: 50 Гц в капоті з виносним блоком АВР, у кількості 1 шт., вартістю 225.400,00 грн.

Згідно з п. 3.2 договору сторони визначили порядок оплати:

3.2.1. не пізніше 2 (двох) банківських днів з дати підписання сторонами цього договору та отримання відповідного рахунку від постачальника замовник сплачує постачальнику 50% вартості обладнання суму у розмірі 112.700,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 18.783,33 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

3.2.2. остаточний розрахунок у суму у розмірі 112.700,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%) 18.783,33 грн по факту прибуття обладнання на митний термінал в м. Чорноморск.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок № 00094 від 25.09.2020 про сплату обладнання на загальну суму 225.400,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було перераховано відповідачу кошти в загальному розмірі 225.400,00 грн згідно платіжного доручення № 1423 від 25.09.2020 на суму 112.700,00 грн та згідно платіжного доручення № 1466 від 02.10.2020 на суму 112.700,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору поставка обладнання здійснюється на умовах поставки DDP, відповідно до Міжнародних правил з тлумачення термінів у сфері міжнародної торгівлі «Інкотерсм 2010».

Пунктом 3.2.1 договору визначено, що поставка обладнання здійснюється на склад покупця: Строк поставки обладнання становить не більше 10-ти днів з дати перерахування попередньої оплати за обладнання.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, оскільки попередня оплата здійснена позивачем 25.09.2020 відповідач мав поставити обладнання у строк до 05.10.2020 включно.

Відповідно до п. 10.1 договору додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до договору дійсні і складають невід`ємну частину договору лише у тому разі, якщо вони виконані у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками сторін.

Матеріали справи не містять доказів досягнення сторонами згоди щодо зміни строку поставки товару у зв`язку із затриманням обладнання Митною службою України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать, що відповідач досі товар позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 23 від 02.12.2020, в якій позивач просив, у зв`язку з не поставленням товару, повернути грошові кошти в сумі 225.400,00 грн. Дана претензія надіслана відповідачу 02.12.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.12.2020.

Згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет вбачається, що поштове відправлення вручено відповідачу 09.12.2020.

Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки вимогу відповідач отримав 09.12.2020 то з урахуванням положень ст. 253 Цивільного кодексу України відповідач мав повернути кошти у строк до 16.12.2020 включно.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 225.400,00 грн на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцентр» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Естар.УА» (02167, м. Київ, вул. Милославська, 6, офіс 301, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцентр» (21034, м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, 6, ) 225.400 (двісті двадцять п`ять тисяч чотириста) грн 00 коп. основного боргу, 3.381 (три тисячі триста вісімдесят одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова