ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. Справа№ 911/40/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 про повернення позовної заяви без розгляду

у справі № 911/40/21 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екорембуд"

прo стягнення 534 380, 00 грн,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екорембуд" про стягнення 534 380, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/40/21 позовну заяву ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" до ТОВ "Екорембуд" прo стягнення 534 380 грн повернуто позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/40/21 та передати справу на розгляд Господарського суду Київської області в новому складі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що судом безпідставно не було прийнято до уваги те, що позивачем в заяві про усунення недоліків позовної заяви було зазначено про відсутність у сторони інформації щодо офіційної електронної адреси відповідача. Також апелянт зазначає, що скорочення назви організаційно-правової форми товариств не може бути підставою для повернення позову. А також, за доводами апелянта, ним було наведено усі необхідні для ідентифікації юридичної особи реквізити сторін у цій справі. При цьому, сторона з посиланням на прецедентну практику Європейського суду з прав людини вказує на те, що надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. За доводами апелянта, заходів забезпечення доказів або позову ним не вчинялись, а тому позивач вважає, що вимога суду щодо надання письмових пояснень щодо дій, які не вчинялись, не є обґрунтованою.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021, апеляційна скарга у справі № 911/40/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 вирішення питання, щодо подальшого руху апеляційної скарги ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021, відкладено до надходження матеріалів справи № 911/40/21 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області вказану справу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/40/21 на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановлені законом порядку та розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021; розгляд справи призначено на 12.04.2021; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

В межах встановлених судом процесуальних строків від відповідача письмовий відзив на апеляційну скаргу не надходив, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні 12.04.2021 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції, судові витрати стягнути особисто з судді Господарського суду Київської області ОСОБА_1

Представники відповідача в судовому засіданні 12.04.2021 заперечили проти доводів апелянта та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали оскарження, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

31.12.2020 ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою в електронній формі через підсистему "Електронний суд", в якій просило стягнути з ТОВ "Екорембуд" 534 380, 00 грн заборгованості за виконані позивачем роботи згідно договору підряду № 205 від 16.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.01.2021 року у справі № 911/40/21 позов ТОВ «Техбудмеханіка-Спецконтракт» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення визначених судом недоліків, а саме надати: відомості щодо повних найменувань позивача та відповідача; достовірні відомості щодо найменування позивача; відомості щодо офіційної електронної адреси позивача та відомості щодо відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача (або відомості щодо їх відсутності); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; докази відправлення позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача.

22.01.2021 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла заява позивача № 7 від 20.01.2021 про усунення недоліків позовної заяви, до якої було приєднано докази надіслання позовної заяви відповідачеві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не було усунуто визначених судом недоліків, а саме не було зазначено повне найменування позивача та відповідача, офіційної електронної адреси сторін, не наведено відомостей щодо вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, то вказана позовна заява ТОВ «Техбудмеханіка-Спецконтракт» на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України підлягає поверненню заявнику.

Однак колегія суддів Північного апеляційного господарського суду в повній мірі не може погодитися з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За приписами ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою усунення недоліків позовної заяви позивач до Господарського суду Київської області подав заяву № 7 від 20.01.2021, яка на першій сторінці містила, зокрема, відомості про те, що позивачу не відома офіційна електронна адреса відповідача та інші засоби зв`язку, а також вказано електронні адреси, номери телефону ТОВ «Техбудмеханіка-Спецконтракт» та уповноваженого представника товариства. Тобто стороною позивача виконано вимоги ухвали суду в частині надання відомої йому інформації щодо засобів зв`язку.

Водночас, місцевий господарський суд повертаючи позовну заяву заявнику, вказував на те, що позивачем не зазначено повного найменування позивача та відповідача.

Судом апеляційної інстанції за результатами дослідження матеріалів справи встановлено, що заява позивача про усунення недоліків позовної заяви містить відомості та реквізити юридичної особи, що є необхідними для її ідентифікації як сторони в господарському процесі. При цьому, зазначення позивачем загальновідомого скорочення назви організаційно-правової форми товариств позивача і відповідача при умові наявності інформації щодо ідентифікаційного коду таких юридичних осіб не виключає можливості вірного визначення сторін у справі. У зв`язку з цим, судова колегія вважає передчасними висновки місцевого господарського суду про невиконання позивачем вимог ухвали суду щодо усунення недоліків позову.

Ще однією підставою, з огляду на яку судом було повернуто позовну заяву, зазначено - невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху в частині ненадання позивачем письмових пояснень щодо відомостей вжиття/невжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Згідно приписів п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява, зокрема, повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, але за умови, якщо такі заходи здійснювались.

Тобто надання таких пояснень поставлено в залежність від вчинення позивачем відповідних процесуальних дій. Проте нездійснення таких заходів не тягне за собою обов`язку для позивача вказувати відповідні відомості у позовній заяві або шляхом подання письмових пояснень.

Отже, беручи до уваги те, що за доводами апелянта заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви ним не вживались, судова колегія керуючись приписами вищенаведеної норми процесуального закону вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви заявнику у зв`язку з неподанням ним письмових пояснень по обставинам, які фактично не здійснювались.

Колегія суддів, серед іншого, вважає за необхідне зауважити, що згідно ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 названого Закону).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04, № 29465/04).

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ вказав, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France).

Крім того, у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом.

Особі, яка звернулась до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Можливість для особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

У пункті 52 рішення від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" (заява № 377/02) ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке згідно з практикою ЄСПЛ включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (рішення у справі від 01.03.2002 "Кутіч проти Хорватії" (заява № 48778/99).

Водночас, усталеною практикою ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Підсумовуючи вищевикладене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий господарський суд безпідставно, всупереч вимогам ст. ст. 173, 174 Господарського процесуального кодексу України безпідставно повернув позовну заяву ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" згідно оскаржуваної ухвали суду, що є підставою для її скасування.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду про повернення позову заявнику не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/40/21 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга ТОВ «Техбудмеханіка-Спецконтракт» на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 підлягає задоволенню в частині вимог про скасування оскаржуваної ухвали. Вимоги апелянта щодо стягнення з судді місцевого господарського суду судових витрат підлягають залишенню без задоволенню як такі, що були заявлені за відсутності відповідної правової підстави.

Оскільки судом апеляційної інстанції остаточного рішення зі спору у даній справі не приймається, то розподіл судових витрат за перегляд справи в апеляційному порядку підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі № 911/40/21 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 27.01.2021 у справі №911/40/21 скасувати.

3. Справу № 911/40/21 передати на розгляд до Господарського суду Київської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до Глави 2 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 16.04.2021