УХВАЛА

м. Київ

05.04.2021Справа № 910/1382/20 (910/14034/20)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" (02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, оф. 175)

до 1) Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" (01010, м. Київ, провулок Хрестовий,6, ідентифікаційний код 36482677);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська,26 Д, офіс 3, ідентифікаційний код 38960167)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРФЕ" (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 6)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Приватне підприємство "Євротранс-2005" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 34, ідентифікаційний код 33336935)

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Приватне підприємство "Горизонталь 2007" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 34, ідентифікаційний код 36068330)

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

третя особа-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

третя особа-6, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 26, оф. 3, )

про визнання недійсними договорів

в межах справи №910/1382/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" (02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, оф. 175)

до Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" (01010, м. Київ, провулок Хрестовий, 6, ідентифікаційний номер 36482677)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від позивача - Майструк Є.С.,

від відповідача-1 - Лукашук В.В., засобами відеозв`язку,

від відповідача-2 - Шеретова О.В., засобами відеозв`язку,

вільні слухачі - Шилов К.Р., Бабенко С.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/1382/20 за заявою Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс".

16.09.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Романівська Райагропромтехніка" про визнання недійсними договорів. в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення спірного договору з порушеннями законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.10.2020.Заявлене у позовній заяві клопотання Публічного акціонерного товариства "Романівська райагропромтехніка" про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Приватного акціонерного товариства "Апекс-Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. засвідчені копії:- Договору про відступлення прав вимоги №23/11-2017 від 23.11.2017 року, укладеного між ПАТ "Апекс-Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк";- Договору про відступлення прав вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Щербак Т.В. 23.11.2017 року та зареєстрований в реєстрі за №2371.

09.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли документи від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В.

19.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРФЕ" про залучення останнього до участі у справі.

Судове засідання, призначене на 19.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В на лікарняному.

Після виходу судді Мандичева Д.В. з лікарняного, суд ухвалою від 23.10.2020 призначив розгляд справи у судовому засіданні на 09.11.2020.

29.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву.

05.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРФЕ" про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.11.2020 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача-1 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРФЕ" (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 6), відкладено підготовче засідання у справі на 25.11.2020.

24.11.2020 до суду від позивача надійшли докази направлення третій особі копії заяви та доданих до неї документів.

25.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ "ПАРФЕ" про відкладення підготовчого засідання.

25.11.2020 до суду надійшли від третьої особи письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 09.12.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2020 залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Приватне підприємство "Євротранс-2005", залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Приватне підприємство "Горизонталь 2007", відкладено підготовче засідання у справі на 23.12.2020.

21.12.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" про заміну сторони.

23.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк" про відкладення підготовчого засідання.

23.12.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

23.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.12.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" про заміну сторони. Замінено позивача у справі № 910/1382/20 (910/14034/20) Публічне акціонерне товариство "Романівська Райагропромтехніка" () його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" (). Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_1 . Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - ОСОБА_2 . Відкладено підготовче засідання у справі на на 18.01.2021.

28.12.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

28.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

13.01.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_2 про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1.

18.01.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про витребування доказів.

18.01.2021 до суду надійшло клопотання відповідача-2 про відкладення підготовчого засідання.

18.01.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи та продовження процесуального строку на подання додаткових письмових пояснень та заяви про уточнення позовних вимог з обґрунтуванням своїх правових позицій по суті спору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.01.2021 заяви ОСОБА_2 від 22.12.2020 та ОСОБА_1 від 22.12.2020 про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" залишено без розгляду. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест" (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 26, оф. 3, ). Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про витребування доказів. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/1382/20 (910/14034/20) на 15.02.2021.

09.02.2021 до суду надійшов відзив ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" арбітражного керуючого Лукашука В.В. на позовну заяву.

09.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.02.2021 до суду надійшли документи від Національного банку України на виконання вимог ухвали суду від 18.01.2021.

15.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2021 відкладено підготовче засідання у справі № 910/1382/20 (910/14034/20) на 03.03.2021. Також ухвалою суду прийнято клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" про уточнення позовних вимог від 15.02.2021. Крім викладення письмових пояснень щодо предмету та підстав позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Скай Фінанс» просить суд: визнати недійсним Договір про відступлення прав за іпотечним договором від 17.12.2020р. укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТФІНБРОК» та ТОВ «АРТФІН- ІНВЕСТ»; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38306833 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Кадастровий номер: :13:004:1102; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38307154 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Кадастровий номер: :13:004:1102; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Балицького О.О. за № 55764874 від 17.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Кадастровий номер: :13:004:1102; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38305479 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38305961 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборона відчуєенняи), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Балицького О.О. за № 55764874 від 17.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест". Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Пунктом 2 частини 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Водночас, частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача (яка складається із однієї або декількох позовних вимог), а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

При цьому, предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, тобто те благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №924/478/18.

Із змісту позовної заяви та заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" вбачається, що позовні вимоги про визнання недійсним подальшого договору відступлення права вимоги за іпотечним договором та скасування рішень державного реєстратора є пов`язаними з первісними вимогами про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017 та договору про відступлення права вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки, оскільки на їх підставі реєстратором були прийняті оспорювані рішення про держану реєстрацію прав за новим кредитором та подальше відступлення ним прав вимоги за іпотечним договором.

Тобто, в даному випадку позивачем змінено позовні вимоги шляхом їх доповнення пов`язаними похідними вимогами, які пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами. Вирішуючи питання співвідношення поняття "зміна" та "доповнення", суд виходить із того, що вони співвідносяться як ціле та частина, адже кожне доповнення призводить до зміни, проте не кожна зміна є наслідком доповнення.

18.02.2021 до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів надсилання копії заяви про уточнення позовних вимог на адресу учасників процесу.

03.03.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про витребування доказів.

03.03.2021 до суду надійшли пояснення по справі від відповідача-2, в яких він просить відмовити у задоволенні позову повністю.

03.03.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.03.2021 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» у задоволенні клопотання про витребування доказів від 02.03.2021. Закрито підготовче провадження у справі № 910/1382/20 (910/12077/20) та призначено справу до розгляду по суті на 05.04.2021.

17.03.2021 до суду надійшло клопотання ліквідатора ПрАТ "Фінансова компанія "Апекс" про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

19.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Артфін-Інвест» до суду надійшла заява про уточнення адреси для листування.

24.03.2021 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

У судовому засіданні 05.04.2021 представники позивача та відповідача-1 просили задовольнити позов.

Представник відповідача-2 просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2015 між ПАТ «Апекс-Банк» та ПП «Євротранс-2005» укладено кредитний договір №В1-ЮКЛ/040315/1 із лімітом кредитування з 02.10.2015 у розмірі 7 878 820 грн. зі сплатою за користування кредитом 30% річних та встановленим графіком повернення кредитних коштів у строк до 31.08.2017.

У забезпечення зобов`язань за кредитним договором укладено, зокрема, іпотечний договір від 10.03.2015 між ПАТ «Апекс-Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодатель), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. за реєстровим №604, предметом якого є передання в іпотеку належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими та побутовими будівлями й спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 277,1 кв.м., житловою площею 139,3 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1102, загальною площею 0,0856 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 23.11.2017 ПАТ «Апекс-Банк» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» (новий кредитор) на підставі договору відступлення права вимоги №23/11-2017 право вимоги за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи право основної суми заборгованості, суми нарахованих процентів, а також усі інші права вимоги первісного кредитора до боржника ПП «Євротранс-2005», включаючи всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору щодо виплати суми боргу.

Як визначено в пункті 1.1 договору, право вимоги - це обсяг заборгованості за кредитним договором, яка на дату відступлення права вимоги становить 8 457 077,87 грн., що підтверджується виписками з рахунків ПП «Євротранс-2005» у ПАТ «Апекс-Банк», на яких обліковувалася означена заборгованість за кредитним договором.

Також у пункті 1.1 договору визначено, що дата відступлення - день підписання сторонами цього договору

Пунктом 2.1 договору передбачено, що з метою підтвердження факту відступлення первісним кредитором права вимоги, сторони в дату відступлення укладають акт приймання-передачі всіх документів, які підтверджують право вимоги, який є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору загальний обсяг грошових коштів, належних до сплати новим кредитором первісному кредитору, за набуття права вимоги (ціна договору) складає 42 434,83 грн.

Новий кредитор сплачує первісному кредитору ціну договору в повному обсязі вільним від нарахувань або утримань або комісій на рахунок первісного кредитора не пізніше 30.11.2017 (пункт 3.2 договору).

На виконання умов договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» сплатило на рахунок ПАТ «Апекс-Банк» оплату в розмірі 42 434,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.11.2017 № 266.

Крім того, 23.11.2017 між ПАТ «Апекс-Банк» (первісний іпотекодержатель) та ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» (новий іпотекодержатель) укладено договір відступлення права вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки, за яким ПАТ «Апекс-Банк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» право вимоги за договором іпотеки з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Апекс-Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. 10.03.2015 за реєстровим № 604, яким забезпечені зобов`язання ПП «Євротранс-2005» перед первісним іпотекодержателем за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1.

Предметом договору іпотеки є житловий будинок з належними до нього надвірними господарськими та побутовими будівлями й спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 277,1 кв.м., житловою площею 139,3 кв.м. та земельна ділянка кадастровий номер :13:004:1102, загальною площею 0,0856 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (пункт 1 договору).

Пунктом 2 договору іпотеки визначено, що відступлення прав за договором іпотеки відбувається на підставі укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017/01, предметом якого є відступлення первісним іпотекодержателем на користь нового іпотекодержателя права вимоги до ПП «Євротранс-2005», податковий код 33336935, за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 у розмірі 8 457 077,87грн., що є частиною невиконаних кредитних зобов`язань боржника перед первісним іпотекодержателем за кредитним договором.

Відповідно до пункту 3 договору право вимоги за договором іпотеки переходить до нового іпотекодержателя з моменту набрання чинності цим договором.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін, нотаріального посвідчення, державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 11 договору).

Зазначений договір відступлення права вимоги (заміну сторони) за договором іпотеки від 23.11.2017 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2371.

У зв`язку з наявністю заборгованості за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2019 у справі № 727/6828/18 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Також відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» про визнання недійсним договору іпотеки.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28.05.2020 у справі № 727/6828/18 рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.12.2019 у частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк» скасовано та ухвалено нове. Звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 10.03.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., за реєстровим № 604, а саме: житловий будинок, з належними до нього надвірними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 277,1 кв. м, та земельну ділянку, кадастровий номер: :13:004:1102, загальною площею: 0,0856 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належать на праві власності ОСОБА_2 , з метою часткового погашення заборгованості Приватного підприємства «Євротранс-2005» за кредитним договором №В1-ЮКЛ/040315/1 від 04.03.2015 року із усіма додатковими договорами до нього у сумі 11697065 грн 50 коп, що складається з: 8457077 грн 87 коп. - сума основної заборгованості, 1810741 грн 47 коп. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, 422853 грн 89 коп. - штраф 5 % від суми непогашеного боргу, 752679 грн 93 коп. - інфляційні втрати, 253712 грн 34 коп. - 3% річних, - шляхом продажу вказаного нерухомого майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні і ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Звернувшись до суду з даною заявою про визнання правочину недійсним, заявник послався на те, що ПАТ «Апекс-Банк» здійснив відчуження майна за ціною, що є значно нижчою від ринкової, що призвело до неможливості виконання правонаступником ПрАТ «Фінансова компанія «Апекс» рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2018 у справі № 906/1043/17. За наслідками оспорюваних договорів боржник фактично не набув будь-яких активів, а лише отримав збитки при відчуженні забезпеченого майном права вимоги.

У відзиві ліквідатора останній зауважив, що вважає пред`явлені вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити. На обґрунтування викладеного зауважив, що продаж майна (активів) здійснено за значно нижчою ціною за ринкової та незадовго до входження ПрАТ «Фінансова компанія «Апекс» у процедуру банкрутства, що погрішило становище боржника та призвело до зменшення розміру його активів.

Заперечуючи проти поданої заяви, ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» зазначило, що при визначені ціни відступлення права за оспорюваним договором було враховано віднесення заборгованості ПП «Євротранс-2005» до негативного активу. У той же час, ПАТ «Апекс-Банк» у процедурі відкликання банківської ліцензії повністю виконав План припинення, а відтак всі укладені банком правочини були під наглядом НБУ. При цьому, заявником не доведено завдання йому збитків спірним договором. Крім того, на оспорюваний договір не поширюються положення Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки останній був укладений ПАТ «Апекс-Банк» до моменту відкликання ліцензії на здійснення банківської діяльності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку задовольнити подану заяву огляду на наступне.

Спеціальна правосуб`єктність юридичних осіб (частина третя статті 91 ЦК України) встановлюється для юридичних осіб, які здійснюються окремі види діяльності, для здійснення яких законом передбачено отримання спеціального дозволу (ліцензії).

Таким видом діяльності, що вимагає спеціальної правосуб`єктності юридичної особи, зокрема, є і банківська діяльність.

Відповідно до частин 8, 9 статті 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» юридична особа набуває статусу банку і право на здійснення банківської діяльності виключно після отримання банківської ліцензії та внесення відомостей про неї до Державного реєстру банків. Забороняється здійснювати банківську діяльність без отримання банківської ліцензії.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» банк має право прийняти рішення про припинення здійснення банківської діяльності (далі - Банк, що припиняється) без припинення юридичної особи в результаті ліквідації у порядку, передбаченому цією статтею.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» встановлено, що банк, що припиняється, протягом трьох робочих днів з дня проведення загальних зборів, передбачених частиною другою цієї статті, подає до Національного банку України у визначеному ним порядку заяву, протокол загальних зборів та затверджений ними План припинення, який має відповідати вимогам Національного банку України та визначати всі заходи, які вживатиме Банк, що припиняється, з метою припиненню здійснення банківської діяльності.

Згідно пункту 18 глави 4 розділу 9 Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого Постановою Правлінні Національного банку України від 08.09.2011 № 306 банк, що припиняється за рішенням загальних зборів учасників банку про припинення здійснення банківської діяльності без припинення юридичної особи (далі - Банк, що припиняється) у порядку, передбаченому Законом України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", для погодження Плану припинення банківської діяльності банку без припинення юридичної особи (далі - План припинення) подає до Національного банку такі документи: заяву, протокол загальних зборів учасників банку з рішеннями про припинення здійсненню банківської діяльності без припинення юридичної особи та затвердження Плану припинення; план припинення, затверджений загальними зборами учасників банку.

Відповідно до пункту 19 глави 4 розділу 9 даного Положення план припинення має: містити інформацію про обсяги вимог кредиторів; передбачати перелік конкретних заходів щодо задоволення вимог кредиторів; містити строки виконання заходів щодо припинення здійснення банківської діяльності; містити інформацію про наявність ліцензій на провадження професійної діяльності на фондовому ринку, що видається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, і намір провадити цю діяльність після відкликання банківської ліцензії.

Пунктом 21 Положення про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів, затвердженого Постановою Правління Національного банк України від 08.09.2011 № 306 встановлено, що Національний банк відмовляє в погоджені Плану припинення в разі: 1) виявлення ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії неплатоспроможних; 2) недотримання загальними зборами учасників банку вимог Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків" щодо прийняття рішення про припинення здійснення Банком, що припиняється, банківської діяльності та затвердження Плану припинення; 3) подання неповного пакета документів, визначених пунктом 18 глави 4 розділу IX цього Положення, та/або подані документи не відповідають вимогам законодавства України з питань реєстрації та реорганізації банків; 4) подання документів, які містять недостовірну інформацію; 5) недостатності вартості майна (активів) банку для виконання в повному обсязі всіх зобов`язань, пов`язаних здійсненням банківської діяльності, перед вкладниками та іншими кредиторами, у тому числі, Національним банком (крім субординованого боргу).

Згідно з частинами 5, 6 статті 2 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» після реалізації Плану припинення Банк, що припиняється, звертається до Національного банку України з клопотанням про відкликання банківської ліцензії у порядку, визначеному Національним банком України. Національний банк України у визначеному ним порядку приймає рішення про відкликання банківської ліцензії Банку, що припиняється, або про відмову у задоволенні клопотання про відкликання банківської ліцензії протягом десяти робочих днів з дня отримання повного пакета документів. Національний банк України одночасно з прийняттям рішення про відкликання банківської ліцензії у Банку, що припиняється, вносить відповідний запис про виключення Банку, що припиняється, з Державного реєстру банків.

Відповідно до рішення Правління НБУ від 26.01.2017 № 52-рш/БТ ПАТ «Апекс-Банк» вирішено віднести до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку.

На офіційному сайті ПАТ «Апекс-Банк» https://www.apeksbank.com.ua/ у розділі «Новини» розташоване оголошення від 12.09.2017, де ПАТ «Апекс-Банк» повідомляє своїх клієнтів та вкладників, що за результатами проведення Позачергових Загальних Зборів акціонерів ПАТ «Апекс-Банк», які відбулися 23.08.2017 були прийняті рішення: припинити здійснення банківської діяльності без припинення юридичної особи та затвердити План припинення банківської діяльності ПАТ «Апекс-Банк» без припинення юридичної особи. Також запропоновано їм найближчим часом звернутись до ПАТ «Апекс-Банк» з метою отримання грошових коштів та закриття своїх поточних та вкладних рахунків.

В оголошенні від 11.12.2017 ПАТ «Апекс-Банк» повідомляє своїх клієнтів, що в зв`язку з реалізацією «Плану припинення здійснення банківської діяльності ПАТ «Апекс-Банк» без припинення юридичної особи», кошти вкладників та інших кредиторів які не з`явилися у місці виконання зобов`язань, або ухилились від прийняття виконання зобов`язань і у т.ч. кошти клієнтів на які є обтяження та обмеження на розпорядження), перераховані у депозит Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженській К. С.

Надалі, в оголошенні від 27.12.2017 ПАТ «Апекс-Банк» серед іншого повідомляє своїх клієнтів про: затвердження звіту голови правління Банку про завершення виконання Плану припинення банківської діяльності; припинення банківської діяльності без припинення юридичної особи; про прийняття 26.12.2017 Правлінням НБУ рішення №827-рш «Про відкликання банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій у ПАТ «Апекс-Банк».

Після відкликання банківської ліцензії та виключення з Державного реєстру банків відомостей про Банк, що припиняється, юридична особа, яка припинила здійснювати банківську діяльність, може здійснювати інші види діяльності, визначені законодавством. У разі якщо така діяльність підлягає ліцензуванню, юридична особа, яка припинила здійснювати банківську діяльність, зобов`язана отримати відповідну ліцензію у визначеному законодавством порядку (частина 8 статті 2 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків»).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» в разі якщо Банк, що припиняється, має намір здійснювати діяльність з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), такий банк (юридична особа) зобов`язаний не пізніше 30 календарних днів з дня державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, пов`язаних з припиненням провадження ним банківської діяльності, подати до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, документи для внесення такої юридичної особи до Державного реєстру фінансових установ.

Відтак, після припинення ПАТ «Апекс-Банк» банківської діяльності, проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, у тому числі щодо зміни найменування останнього на Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Апекс» (ідентифікаційний код юридичної особи - 36482677) та внесення його до Державного реєстру фінансових установ.

Таким чином, після відкликання банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій у ПАТ «Апекс-Банк» останнє втратило лише спеціальну правосуб`єктність, у той час як внаслідок не припинення юридичної особи в ПАТ «Апекс-Банк» залишилася правосуб`єктність загальна.

Отже, після проведення державної реєстрації змін до найменування та внесення до Державного реєстру фінансових установ ПАТ «Апекс-Банк», як юридична особа, не припинилося в розумінні статті 104 ЦК України, а лише втратило спеціальну правосуб`єктність щодо ведення банківської діяльності.

Відповідно до пункту 12 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України підставою для внесення до Реєстру або виключення з нього даних щодо суб`єктів, а також внесення змін до Реєстру є надходження від державного реєстратора до органу державної статистики інформації про вчинення реєстраційних дій, передбачених Законом про держреєстрацію.

Ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним. У разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код. У разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом. В інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється (пункт 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України).

Як слідує з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ідентифікаційний код юридичної особи - 36482677, був незмінним як у ПАТ «Апекс-Банк» так і після проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та зміни найменування на Приватне акціонерне товариство «Фінансова компанія «Апекс».

За наведених обставин всі права та обов`язки, що виникли в період діяльності ПрАТ «Фінансова компанія «Апекс», як банку, залишаються невідокремленими від товариства, що не припинилося як юридична особа.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Апекс» та визнано грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Романівська Райагропромтехніка» до Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Апекс» у розмірі 313 312,19 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Апекс».

Суд зауважує, що оскільки відкриття провадження у справі № 910/1382/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Апекс» здійснено 17.02.2020, тобто за положеннями Кодексу України з процедур банкрутства (що набрав чинності 21.10.2019), то застосуванню підлягають саме приписи даного Кодексу.

Частини 1 та 2 статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства визначають, що правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

Відтак, положення статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства розширюють визначені приписами статті 215 ЦК України підстави для визнання недійсними правочинів та надає можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам Цивільного та Господарського законодавства, проте вчинена у період протягом трьох років, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з договорів та інших правочинів.

За змістом статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).

Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені нормами статті 215 ЦК України.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом статті 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16 тощо.

Отже, правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи".

Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати (висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17).

Інститут визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство є універсальним засобом захисту у відносинах неплатоспроможності та частиною єдиного механізму правового регулювання відносин неплатоспроможності, що спрямована на дотримання балансу інтересів не лише осіб, які беруть участь у справі про банкрутство, а й осіб, залучених у справу про банкрутство, наприклад, контрагентів боржника. Визнання недійсними правочинів боржника у межах справи про банкрутство спрямоване на досягнення однієї з основних цілей процедури неплатоспроможності - максимально можливе справедливе задоволення вимог кредиторів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі № 922/719/16.

У зв`язку з наведеним суд вважає обґрунтованими посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" на наявність у нього правових підстав для пред`явлення даного позову щодо оспорювання укладеного боржником правочину, як одним із кредиторів такого боржника.

Період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17.

Як слідує з оспорюваних правочинів, останні укладено Приватним акціонерним товариством «Фінансова компанія «Апекс» 23.11.2017, тобто в трирічний період до відкриття провадження у справі № 910/1382/20 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Фінансова компанія «Апекс», у зв`язку з чим такі договори підпадають під категорію сумнівних правочинів.

Відповідно до умов оспорюваного договору відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017 ПАТ «Апекс-Банк» відступає на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» права вимоги на суму 8 457 077,87 грн. за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1.

При цьому, відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017 за набуття права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» сплачує ПАТ «Апекс-Банк» ціну договору в розмірі 42 434,83 грн.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

За положеннями статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 Цивільного кодексу України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.

При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 Цивільного кодексу України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Як встановлено судом, відповідно до умов оспорюваного договору первісний кредитор ПАТ «Апекс-Банк» відступив грошову вимогу до ПП «Євротранс-2005» за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 в обмін на грошові кошти, які новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» сплатило останньому, тобто за умовами договору про відступлення права вимоги фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги до третьої особи (ПП «Євротранс-2005»).

Уклавши договір відступлення права вимоги за кредитним договором, ПАТ «Апекс-Банк» таким чином отримало фінансування у розмірі 42 434,83 грн., а ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» набуло право одержання прибутку в формі різниці між реальною вартістю права вимоги, що відступається, і ціною вимоги, що передбачена договором про відступлення права вимоги.

Така різниця виразилася в отриманні відповідачем від первісного кредитора права грошової вимоги первісного кредитора до боржника, строк платежу за яким настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому щодо погашення (сплати) заборгованості, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому (майбутня вимога) на підставі основного договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 161/13889/17.

За наведених обставин, оспорюваний договір за своєю юридичною природою є договором факторингу. При цьому, назва договору, як договору про відступлення права вимоги, сама по собі не змінює правової природи договору, як договору факторингу.

Разом із цим, суд наголошує, що сума прав грошової вимоги, відступленої відповідно до умов даного договору, становить 8 457 077,87 грн., у той час як ціна відступлення прав грошової вимоги складає 42 434,83 грн.

Тобто, за договором відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017 ПАТ «Апекс-Банк» відчужило належне йому право вимоги за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 за ціною, що близько в 199 разів менше за розмір відступленого права.

У той же час, заперечення ТОВ «Фінансова компанія «Артфінброк» з приводу того, що ціна відступлення в розмірі 42 434,83 грн. за право вимоги в сумі 8 457 077,87 грн. економічно вигідна, судом оцінюються критично.

Так, відповідачем-2 не наведено жодних обґрунтувань з приводу визначення ринкової ціни відступлення права вимоги саме в розмірі 42 434,83 грн. Посилання на віднесення боргу за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 до категорії проблемних не доводить визначення ціни відступлення саме в розмірі 42 434,83 грн., що майже в декілька сотень разів менше за відступлене право, а також жодним чином не підтверджує поліпшення в такий спосіб фінансового стану ПАТ «Апекс-Банк».

Більш того, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 укладено іпотечний договір від 10.03.2015 між ПАТ «Апекс-Банк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодатель), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О. за реєстровим №604, предметом якого є передання в іпотеку належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: житлового будинку з належними до нього надвірними господарськими та побутовими будівлями й спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 277,1 кв.м., житловою площею 139,3 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер :13:004:1102, загальною площею 0,0856 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відтак, вимога щодо виконання зобов`язань за кредитним договором від 04.03.2015 №В1-ЮКЛ/040315/1 є забезпеченою вищенаведеним нерухомим майном - житловим будинком та земельною ділянкою, належними майновому поручителю, що також свідчить про недоведеність економічної обґрунтованості відчуження ПАТ «Апекс-Банк» такого права вимоги на суму 8 457 077,87 грн. за ціною 42 434,83 грн.

До того ж, матеріали справи не містять доказів щодо неліквідності відповідного нерухомого майна чи його втрати, а відтак оцінка забезпеченого нерухомим майном права вимоги на суму 8 457 077,87 грн. в розмірі 42 434,83 грн. не підкріплена жодними належними та допустимим доказами.

Таким чином, ПАТ «Апекс-Банк» фактично відмовилося від забезпечених заставою нерухомого майна власних майнових вимог на суму 8 457 077,87 грн. при укладенні оспорюваного договору, що призвело до зменшення його активів у період, що передував відкриттю провадження у справі про банкрутство № 910/1382/20 ПрАТ «Фінансова компанія «Апекс», у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо зменшення таким чином активів боржника в порушення приписів статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відтак, оспорюваний договір не направлений на реальне настання правових наслідків за ним, а спрямований на зменшення активів ПАТ «Апекс-Банк» у зв`язку з фактично безоплатною передачею належного йому права вимоги на суму 8 457 077,87 грн. за ціною 42 434,83 грн., незважаючи на забезпечення такого права заставним нерухомим майном.

Наведене дає підстави для висновку про те, що дії сторін правочину свідчать про недобросовісну поведінку при його укладенні.

Одночасно суд зауважує, що виконання Плану припинення банківської діяльності ПАТ «Апекс-Банк» без припинення юридичної особи не має наслідком неможливість оспорювання укладених у період виконання такого Плану правочинів відповідно до положень статті 215 ЦК України.

При цьому, виходячи з положень статей 204, 215 ЦК України, саме суд надає оцінку правомірності правочину в разі заперечення стороною або іншою заінтересованою особою його дійсності.

Водночас будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду у справі №405/1820/17 від 24.07.2019, №910/8357/18 від 28.11.2019).

В обранні варіанта добросовісної поведінки боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані.

Тому усі боржники мають добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення прав та правомірних інтересів кредитора.

Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Угоди, що укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Угода, що укладається «про людське око», таким критеріям відповідати не може.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Отже фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Згідно зі статтею 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З конструкції частини третьої статті 13 ЦК України випливає, що дії особи, які полягають у реалізації такою особою свого права, однак вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, є формою зловживання правом. Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника, може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

За наведених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зміст оспорюваного договору про відступлення права вимоги від 23.11.2017 № 23/11-2017 не відповідає критеріям розумності та добросовісності, є фраудаторним та направлений на зменшення активів ПАТ «Апекс-Банк» у зв`язку з фактично безоплатним відчуженням належного йому права вимоги на суму 8 457 077,87 грн. за ціною 42 434,83 грн., що суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 ЦК України та є підставою для визнання його недійсними у відповідності до ч. 1 ст. 215, 234 ЦК України та статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, судом визнаються такими, що підлягають задоволенню похідні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38306833 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :13:004:1102; рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38307154 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :13:004:1102; рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38305479 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В. за № 38305961 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборона відчуження), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Так, згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частина 1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Разом із цим, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Балицького О.О. за № 55764874 від 17.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, кадастровий номер: :13:004:1102; рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Балицького О.О. за № 55764874 від 17.12.2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Артфін-Інвест", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Суд зауважує, що скасування рішень державного реєстратора за суб`єктами, які не є учасниками справи - відповідачами, матиме наслідком порушення прав таких осіб.

За положеннями частини 3 статті 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Відтак, пред`явлення позовних вимог до осіб, які не є відповідачами у справі, не відповідає положенням чинного господарського процесуального законодавства.

Більш того, не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аксіома цивільного судочинства "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem" означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 у справі № 15-рп/2004 суд зазначив: "Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідачів.

Разом з тим, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено (пункт 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013). З огляду на вказане, суд дійшов висновку про покладення судових витрат на відповідача 1та відповідача порівну, а саме в розмірі 2 102,00грн.

Керуючись ст.42 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 13, 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" задовольнити частково.

2. Визнати недійним Договір №23/11-2017 від 23.11.2017 укладений між Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», предметом якого є відступлення права вимоги на суму 11 697 065,50грн. до Приватного підприємства «Євротранс-2005» за кредитним договором №В1-ЮКЛ/040315/1 від 04.03.2015 року.

3. Визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги (зміну сторони) за договором іпотеки, укладений 23.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 23.11.2017 та зареєстровано в реєстрі за №2371.

4. Визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В за №38306833 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, кадастровий номер::13:004:1102.

5. Визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В за №38307154 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01, кадастровий номер::13:004:1102.

6. Визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В за №38305479 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (іпотеки), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

7. Визнати недійсним та скасувати Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Щербак Т.В за №38305961 від 23.11.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (заборона відчудження), за суб`єктом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артфінброк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

8.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" ( 02093, м. Київ, вул. Бориспільська,26 Д, офіс 3, ідентифікаційний код 38960167) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" (02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, оф. 175) судовий збір у розмірі 2102,00грн,

9. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Фінансова компанія "Апекс" (01010, м. Київ, провулок Хрестовий,6, ідентифікаційний код 36482677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай Фінанс" (02095, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, оф. 175) судовий збір у розмірі 2102,00грн.

10. Видати накази.

11. У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 21.04.2021

Суддя Мандичев Д.В.