ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/521/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпера груп», 49098, м. Дніпро, вул. Любарського, 159, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпера груп», в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 137880, 00 грн.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270, 00 грн.

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 521/21 від 18.01.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.02.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 922/521/21) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/521/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив 5 днів з моменту його отримання відповідно до положень статті 251 ГПК України.

29.03.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпера груп» надійшов відзив на позовну заяву вих. № 25/03/1-п від 25.03.2021 (вх. № 7001), в якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

19.04.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшла відповідь на відзив вих. № 002-16/013/2271 від 15.04.2021 (вх. № 8916), в якій останній просить позов задовольнити та стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 137880, 00 грн. Вказану відповідь на відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.03.2019 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпера груп» (постачальник) укладено Договір поставки № 189дп (далі - Договір), відповідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно матеріальні цінності (далі товар), асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначаються сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 11-14).

Згідно з п. 1.2. Договору, поставка товару буде відбуватися партіями. Для погодження асортименту, комплектності, кількості та вартості кожної партії товару сторони складають та підписують окрему специфікацію, що має в обов`язковому порядку містити посилання на цей Договір та бути підписана уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 1.3. Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна Договору дорівнює загальній вартості всього товару, поставленого за цим Договором та не може перевищувати 20 000 000, 00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 3 333 333, 33 грн.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту їхніми печатками (у разі наявності) і діє до 31.12.2019, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

21.10.2019 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпера груп» (постачальник) підписано Специфікацію № 11 до Договору поставки № 189дп від 15.03.2019 (а.с. 14).

Відповідно до вказаної Специфікації сторони погодили поставку товару 38ХС коло 19,2 мм ГОСТ 4543-71, ГОСТ 7417-75 у кількості 2000 на загальну суму 1037880, 00 грн.

Згідно з вказаною Специфікацією сторони визначили наступний порядок оплати: 50 % передоплата, 50 % за фактом готовності до відвантаження.

21.10.2019 відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № Б13228 на суму 137880, 00 грн. (а.с. 15).

На виконання умов Специфікації позивачем сплачено на рахунок відповідача 137880, 00 грн., що підтверджується Випискою з банківського рахунку від 14.02.2020 (а.с. 16).

17.02.2020 відповідачем поставлено позивачу продукцію на загальну суму 138983, 04 грн., що підтверджується видатковою накладною № Б9260 від 17.02.2020 (а.с. 17).

Відповідно до п. 4.5. Протоколу розбіжностей до Договору поставки № 189 від 15.03.2019, приймання товару за асортиментом, комплектністю та якістю здійснюється відділом технічного контролю покупця протягом 20 календарних днів з дня фактичного отримання товару. У разі виявлення невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та/або якості товару відділ технічного контролю покупця, без виклику представника постачальника, складає рекламаційний акт, про що повідомляє постачальника. Рекламаційний акт відділу технічного контролю покупця вважається належним та допустимим доказом невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та / або якості товару.

28.02.2020 комісією складено рекламаційний акт № 22 про невідповідність товару ДСТУ 7806, на підставі чого зроблено висновок про повернення товару (а.с. 18).

16.03.2020 комісією складено рекламаційний акт № 27 про невідповідність товару ГОСТ 4543-71, на підставі чого зроблено висновок про повернення товару (а.с. 19).

Відповідно до п. 4.6. Протоколу розбіжностей до Договору поставки № 189 від 15.03.2019 встановлено, що у разі складання покупцем рекламаційного акту товар, визначений таким актом вважається не прийнятим покупцем, а зобов`язання постачальника по поставці не виконаними. Постачальник зобов`язується протягом 3 календарних днів з дня отримання від покупця рекламаційного акту усунути виявлені недоліки або забрати товар, який не відповідає умовам Договору та повернути грошові кошти у випадку оплати покупцем за такий товар.

Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогами забрати товар неналежної якості та повернути грошові кошти сплачені як передоплату за товар, що підтверджується листами № 1303/33 від 17.03.2020, № 1936/13 від 30.04.2020, № 3758/013 від 24.07.2020, № 002-16/013/4251 від 17.08.2020 (а.с. 22, 29-30, 32-33, 35-37).

29.12.2020 позивачем направлено на електронну адресу відповідача лист № 002-16/033/6619 та вказано, що зважаючи на те, що забракований металопрокат відповідачем не замінено, позивач на підставі п. 9.1. Договору відмовляється від Договору № 189дп від 15.03.2019, зокрема від Специфікації № 11 від 21.10.2019, в односторонньому порядку, просить забрати забракований металопрокат та повернути кошти (а.с. 38-39), однак відповідачем вимоги не задоволено.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач в свою чергу заперечує проти задоволення позову, в обґрунтування вказує, що товар був поставлений у відповідності до Специфікації № 11 до Договору поставки № 189дп від 15.03.2019 та будь які порушення, на які посилається позивач відсутні. Звертає увагу на розбіжності, які присутні під час проведення перевірки товару, а саме:

- за висновком № 132-135 твердість 38ХС коло діаметром 19,2 мм плавка № 4561 складає 255-269 НВ (замість 269-285 НВ, визначених у Висновку № 109-110-ВК від 26.02.2020), що відповідає вимогам твердості за ДСТУ 7806;

- за висновком № 136-139 від 12.03.2020 вміст вуглецю у 38ХС коло діаметром 19,2 мм плавка становить 0,39-0,40 % (замість 0,30 %, визначених у Висновку № 107-108-ВК від 26.02.2020), що відповідає вимогам за ДСТУ 7806;

- на поверхні всього товару (металопрокату) присутній зневуглецьований шар. Вказує, що поставлений товар виготовлений ТОВ Група підприємств «Стальмаш», м. Єкатеринбург, Російська Федерація, що підтверджується сертифікатами якості № 390у та № 995 від 06.12.2019.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд встановив, що між сторонами виникли обов`язки та зустрічні зобов`язання із правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У даному разі, предметом спірного Договору з урахуванням Специфікації № 11 було зобов`язання передати товар 38ХС коло 19,2 мм ГОСТ 4543-71, ГОСТ 7417-75 у кількості 2000 загальною вартістю 137880, 00 грн. (а.с. 14).

Позивачем умови Договору виконано та сплачено на рахунок відповідача передоплату за товар у розмірі 137880, 00 грн., що підтверджується Випискою з банківського рахунку від 14.02.2020 (а.с. 16).

17.02.2020 відповідачем поставлено позивачу продукцію на загальну суму 138983, 04 грн., що підтверджується видатковою накладною № Б9260 від 17.02.2020 (а.с. 17).

Разом з тим, у ході приймання товару позивачем виявлено недоліки: плавка 4561 твердість металу прокату не відповідає вимогам ДСТУ 7806 (завищена), на поверхні прокату присутній зневуглецьований шар, що не відповідає вимогам ДСТУ 7806, що підтверджується рекламаційним актом № 22 від 28.02.2020, про що повідомлено відповідача листом вих. № 84/9 від 27.02.2020 (а.с. 18-20).

16.03.2020 позивачем повторно проведено перевірку товару за якістю, а результаті якої виявлено на поверхні прокату присутній зневуглецьований шар глибиною 0,3-0,6 мм, що не відповідає вимогам ГОСТ 4543-71, що підтверджується рекламаційним актом № 27 від 16.03.2020, про що повідомлено відповідача листом вих. № 1303/33 від 17.03.2020 (а.с. 21-23).

Згідно зі статтею 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості; постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, покупець має право відмовитись від прийняття та оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення оплаченої суми.

За умовами спірного Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

При цьому, згідно вимог чинного законодавства, покупець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту (ч. 1 статті 679 ЦК України).

Отже, продавець несе відповідальність за недоліки товару, якщо вони виникли до його передання покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі № 904/5002/18.

Так, відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 687 ЦК України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Відповідно до п. 4.5. Протоколу розбіжностей до Договору поставки № 189 від 15.03.2019, приймання товару за асортиментом, комплектністю та якістю здійснюється відділом технічного контролю покупця протягом 20 календарних днів з дня фактичного отримання товару. У разі виявлення невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та/або якості товару відділ технічного контролю покупця, без виклику представника постачальника, складає рекламаційний акт, про що повідомляє постачальника. Рекламаційний акт відділу технічного контролю покупця вважається належним та допустимим доказом невідповідності товару умовам Договору щодо асортименту та/або комплектності та/або якості товару.

Згідно з п. 4.6. Протоколу розбіжностей до Договору поставки № 189 від 15.03.2019 вказано, що у разі складання покупцем рекламаційного акту товар, визначений таким актом вважається не прийнятим покупцем, а зобов`язання постачальника по поставці не виконаними. Постачальник зобов`язується протягом 3 календарних днів з дня отримання від покупця рекламаційного акту усунути виявлені недоліки або забрати товар, який не відповідає умовам Договору та повернути грошові кошти у випадку оплати покупцем за такий товар.

У відповідності до п. 4.7. Договору, у разі незгоди з рекламаційним актом постачальник має право за власний рахунок ініціювати проведення зі спірних питань незалежної експертизи (дослідження) товару.

Відповідач заперечує проти задоволення позову та повернення передоплати за товар, в обґрунтування вказує, що товар був поставлений у відповідності до Специфікації № 11 до Договору поставки № 189дп від 15.03.2019 та будь які порушення, на які посилається позивач відсутні. Крім того, вказує на розбіжності, які містяться в рекламаційних актах.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, оскільки відповідач у разі незгоди з рекламаційним актом повинен був ініціювати проведення зі спірних питань незалежної експертизи (дослідження) товару.

Разом з тим, до матеріалів справи відповідачем не додано доказів проведення незалежної експертизи (дослідження) товару. Крім того, клопотання про проведення вказаної експертизи від відповідача до суду також не надходило.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідачем було неналежно виконано договірні зобов`язання за Договором поставки № 189дп від 15.03.2019, а саме: здійснено поставку товару неналежної якості, доказів протилежного останній суду не надав та оскільки у добровільному порядку відповідачем недоліки товару не усунуто, відповідач вважається таким, що допустив порушення виконання договірного зобов`язання з постачання товару.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Так, у відповідності до п. 9.1. Договору встановлено, що у разі порушення постачальником умов Договору покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від Договору в цілому або від певної партії товару, письмово повідомивши про це постачальника. В даному випадку Договір в цілому або в частині певної партії товару є розірваний або змінений відповідно (зобов`язання сторін є припиненими або зміненими) з моменту направлення покупцем повідомлення постачальника про відмову.

Згідно з п. 9.2. Договору, у випадку дострокового припинення дії Договору (розірвання Договору, відмови покупця від Договору в цілому або в частині певної партії товару) постачальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів з дня припинення дії Договору повернути покупцю сплачені останнім в якості передоплати грошові кошти за товар, який не був поставлений постачальником на дату припинення дії Договору або не відповідає умовам Договору щодо асортименту, комплектності або якості.

29.12.2020 позивачем направлено на електронну адресу відповідача лист № 002-16/033/6619 та вказано, що зважаючи на те, що забракований металопрокат відповідачем не замінено, позивач на підставі п. 9.1. Договору відмовляється від Договору № 189дп від 15.03.2019, зокрема від Специфікації № 11 від 21.10.2019, в односторонньому порядку, просить забрати забракований металопрокат та повернути кошти (а.с. 38-39).

Таким чином, Специфікація № 11 від 21.10.2019 до Договору поставки № 189дп від 15.03.2019 є розірваною з 29.12.2020.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем умов Специфікації № 11 від 21.10.2019 до Договору поставки № 189дп від 15.03.2019 в частині поставки товару належної якості, беручи до уваги, що Специфікація № 11 від 21.10.2019 є розірваною, суд приходить до висновку про повернення постачальником покупцю сплачені останнім в якості передоплати грошові кошти за товар у розмірі 137880, 00 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270, 00 грн. покладає на відповідача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпера груп» на користь Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» грошові кошти у розмірі 137880, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпера груп» (49098, м. Дніпро, вул. Любарського, 159, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець