ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2681/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

за участю представників:

від позивача: Токарева Н.В.- довіреність;

від відповідача: Ломідзе О.Г.- за витягом;

розглянувши у судовому засіданні справу за правилами спрощеного позовного провадження

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" (вул. Шулявська, 5, Київ 73,04073) в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" (вул. Басейна,5, Одеса,65039) до відповідача: Житлово-будівельний кооператив "ЦЕНТРАЛЬНИЙ-28" (пр.Добровольського,74,м.Одеса,65053) про стягнення 30859,52 грн.;

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-будівельний кооператив "ЦЕНТРАЛЬНИЙ-28", в якому просить господарський суд: про стягнення 117936,03 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощенного позовного провадження та призначено судове засідання по суті.

15.10.2020р. за вх.. №27532/20 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

19.10.2020р. за вх.№3083/20 до Господарського суду Одеської області надійшла зустрічна позовна заява Житлово-будівельного кооперативу "ЦЕНТРАЛЬНИЙ-28" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про зобов`язання вчинити певні дії по справ №916/2681/20

Ухвалою суду від 26.10.2020р. зустрічну позовну заяву Житлово-будівельного кооперативу "ЦЕНТРАЛЬНИЙ-28" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" про зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України, у зв`язку із порушенням вимог ч. 1 ст. 180 ГПК України

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.12.2021р., справу №916/2681/20 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

13.01.2021р. в судовому засіданні позивачем надана заява про зменшення позовних вимог відповідно якої просить суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2019р. по 01.09.2020р. у розмірі 68859,52грн.

08.02.2021р. в судовому засіданні позивачем надана заява про зменшення позовних вимог відповідно якої просить суд стягнути з відповідача борг за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2019р. по 01.09.2020р. у розмірі 37859,52грн.

Крім того, 08.02.2021р. позивач надав до суду письмові пояснення по справі.

08.02.2021 року ухвалою Господарського суду Одеської області строк підготовчого провадження було продовжено до 10.03.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.02.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з повідомленням представників учасників процесу.

10.03.2021р. та 29.03.2021р. відповідачем до суду надані письмові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 07.04.2021р. провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал до Житлово-будівельного кооперативу Центральний-28 в частині стягнення заборгованості у розмірі 7000грн. закрито.

В судовому засіданні 07.04.2021року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01 листопада 2000р. між Комунальним підприємством „Одесводоканал, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (Водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом " Центральний - 28" (Абонент) було укладено Договір на послуги з водопостачання та водовідведення (населення) №78/1 (далі-Договір), згідно п 1.1 якого Водоканал надає послуги по постачанню питної води по ГОСТ 2874-82 „вода питна і по прийманню стічних вод (стоків) на об`єкти Абонента у відповідності з додатками №1,2,3, які щорічно до 15 листопада кожного року направляються Водоканалу.

Пунктом 1.2 Договору сторони погодили, що Абонент своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та утримує водопровідні і каналізаційні мережі, прибори та пристрої на них в належному порядку у відповідності з встановленими Правилами, перерахованими в п. 2.1 договору і діючим законодавством.

Пунктом 5.3 Договору сторони узгодили, що він укладений строком на 5 років і діє з 01.11.2000р. до 01.11.2005р. Договір вважається продовженим на наступні п`ять років, якщо до закінчення місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну чи припинення його дії.

Умовами пп. 2.3.8 п.2.3 Договору сторони погодили, що Абонент зобов`язується щомісячно по встановленій формі з 1 по 5 число в письмовому вигляді надавати відомості щодо водоспоживання Абонента і фактичної оплати населенням послуг водокористування за минулий місяць. При їх неподанні в зазначений строк Водоканал здійснює розрахунок послуг водопостачання та водовідведення згідно з "Правилами водокористування".

За умовами п.3.1 Договору облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, що встановлені на об`єктах Абонента у відповідності з даними додатків 1,2,3. За відсутності приладів обліку води , тимчасово, до їх встановлення, кількість спожитої води визначається на підставі затверджених у встановленому законом порядку нормативів водоспоживання.

Згідно з п.3.2 Договору сторони встановили, що оплата послуг водоспоживання і водовідведення здійснюється щомісячно до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Водоканалу.

Відповідно до п. 3.3 Договору оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, діючих на момент укладення договору, оплата Абонентомнаданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору. Відомості про зміни діючих тарифів Абонент отримує через засоби масової інформації (друк, телебачення, радіо).

Рахунки на оплату платежів (дебітові повідомлення) направляються Абонентучерез банківський заклад згідно банківських реквізитів, вказаних Абонентомпри підписанні договору (п. 3.4 Договору). За відсутністю у Абонента поточного рахунку у банку, рахунок на його адресу направляється поштою (п.3.5 Договору).

Положеннями пунктів 3.9 та 3.10 Договору встановлено, що у випадку зменшення об`ємів водоспоживання водовідведення при здійсненні розрахунків по затвердженим нормам водоспоживання, перерахунок здійснюється з початку місяця, в якому були надані відомості. Виробник не несе відповідальності за несвоєчасне надання Абонентомвідомостей про зменшення об`ємів споживання. Перерахунок за водокористування тимчасово відсутніх жителів, Абонент здійснює самостійно, надаючи іменну дислокацію у встановлені п. 3.9 Договору строки, прикладаючи копії довідок для зміни об`ємів водоспоживання.

Позивач зазначає, що у період з 01.09.2019р. по 01.09.2020р. ЖБК "Центральний - 28" в порушення умов Договору, оплату отриманих послуг з водопостачання та водовідведення належним чином не здійснював, внаслідок чого, з урахування обставин встановлених під час розгляду справи, у нього виникла заборгованість у сумі30859,52грн., що підтверджується звітами про водоспоживання за вересень 2019 р. серпень 2020р..

01.06.2020р. за №65095 позивачем було направлено на адресу відповідача досудове попередження з вимогою сплатити наявну заборгованість, яке було залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал звернулось до суду з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних ді це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново -господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутностіконкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись незалежним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушення зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (п.1 ст. 903 Цивільного Кодексу України).

Положеннями ст.19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання визначено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Приписи абз.1 ч.2 ст.22 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання встановлюють, що споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно п.п.3.1., 3.7. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлкомунгоспу 27.06.2008 р. №190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показників засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до п.3.14. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу №190 від 27.06.2008р. у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Розрахунки водоспоживання та водовідведення відповідачу проводились позивачем відповідно до тарифів, встановлених Постановами НКРЕКП №1343 від 02.11.2017р. , №597 від 26.06.2018р. та №1250 від 23.10.2018р..

Як зазначає позивач з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог та врахованих ним оплати, відповідача перед позивачем за отримані послуги водопостачання та водовідведення складає 30859,52грн.

В той же час судом за наявними в матеріалах справи доказами здійснення відповідачем оплат за отримані послуги за спірний період здійснено перевірку та перерахунок заборгованості.

Заперечення відповідача щодо відсутності у нього заборгованості взагалі, до уваги судом не приймаються, оскільки спростовуються наявним в матеріалах справи доказами та обставинами встановленими під час розгляду справи в суді.

Що стосується платіжних доручень №1548 від 22.05.2020р.на суму 17686,10грн., № 1228 від 29.04.2020р. на суму 14129,08грн. то вони враховані на погашення боргу по справі №916/2812/19.

Щодо посилань відповідача на оплати здійсненні в минулих роках, рішення та виконавчі провадження по інших справах, за наслідками виконання яких в нього наявна передплата, суд до уваги не приймає оскільки відповідні обставини вже досліджувались судом апеляційної інстанції в рамках перегляду рішення суду по справі №916/2812/19 за наслідком якого відповідних обставини судом апеляційної інстанції встановлено не було.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс в особі філії Інфоксводоканал є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими доказитому підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) до Житлово-будівельний кооператив Центральний-28 (65053, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 74, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлово-будівельний кооператив Центральний-28 (65053, м. Одеса, пр. Добровольського, буд. 74, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, ) борг за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 30 859,52. за та судовий збір в сумі 2102грн.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов