РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.04.2021Справа № 910/2093/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології»

про стягнення 61.821,53 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

11.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» про стягнення 49.570,01 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору № 3075/243м-15 від 18.11.2015, позивачем у період з серпня по грудень 2020 року було належним чином виконано передбачені договором роботи, у зв`язку з чим останнім оформлено та направлено на адресу відповідача акти виконаних робіт разом з рахунками на загальну суму 49.570,01 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем не було сплачено суму наданих останньому послуг, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 49.570,01 грн боргу.

У поданій позивачем до суду позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/2093/21 та прийнято позовну заяву до розгляду; відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 18.02.2021 було 19.02.2021 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 020 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-А, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 18.02.2021 (номер відправлення 020) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 24.03.2021 з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з п. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

З огляду на викладене, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що інформація стосовно розгляду судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті Господарського суду міста Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

До того ж, необхідно зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

11.03.2021 позивачем до суду подано заяву про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 61.821,53 грн боргу за виконані роботи у період з серпня 2020 року по січень 2021 року.

Подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом до розгляду.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 18.02.2021 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (далі - замовник, відповідач) та Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (далі - (виконавець, позивач) укладено договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів № 3075/243М-15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору предметом даного договору є проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника на території України.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору виконані позивачем у період з серпня 2020 року по січень 2021 року роботи у повному обсязі не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість перед в розмірі 61.821,53 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 6.1 договору він укладений на строк 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими1 представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків до цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків.

Цей договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю 1 (один) календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі (п. 6.2 договору).

Сторонами доказів виявлення однією із сторін про не бажання продовжувати договірні правовідносини не подано, а отже договір є продовженим.

Відповідно до п. 2.1 договору виконавець зобов`язується протягом всього строку дії цього договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого:

2.1.1. Виконувати роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах радіочастот, що використовує замовник згідно отриманих ліцензій та/або дозволів на експлуатацію РЕЗ;

2.1.2. Інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини, для своєчасного вжиття передбачених законодавством заходів з метою усунення їх дії;

2.1.3. Своєчасно вживати необхідних заходів щодо виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника у смугах радіочастот, що використовує замовник згідно отриманих ліцензій та/або дозволів на експлуатацію РЕЗ, у терміни та згідно порядку, що визначені законодавством і нормативно-правовими актами у сфері використання радіочастотного ресурсу;

2.1.4. Виконавець зобов`язується не надавати відомості про структуру мережі та РЕЗ замовника без його дозволу, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі чинних тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», затверджених у встановленому порядку (далі - тарифи), за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 3.2 договору виконання робіт підтверджується відповідними актами виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

Згідно з п. 3.3 договору виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за виконані роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи:

3.3.1 Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт він повинен протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх отримання надати виконавцю вмотивовану відмову;

3.3.2 У випадку не підписання замовником актів виконаних робіт, без вмотивованої відмови у прийняття робіт по закінченню строку, вказаного в п. 3.3.1 даного договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з п. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Позивач виставлено наступні рахунки про сплату робіт за договором:

№ 12509 від 28.08.2020 на суму 7.257,60 грн (пред`явлено борг в сумі 4.019,93 грн),

№ 14100 від 29.09.2020 на суму 10.523,52 грн,

№ 15771 від 27.10.2020 на суму 11.625,12 грн,

№ 17257 від 27.11.2020 на суму 11.538,72 грн,

№ 19003 від 28.12.2020 на суму 11.862,72 грн,

№ 1287 від 27.01.2021 на суму 12.251,52 грн.

Позивачем складено наступні акти про виконання робіт за договором на загальну суму 65.059,20 грн:

№ 20-12509 від 31.08.2020 на суму 7.257,60 грн (пред`явлено борг в сумі 4.019,93 грн),

№ 20-14100 від 30.09.2020 на суму 10.523,52 грн,

№ 20-15771 від 30.10.2020 на суму 11.625,12 грн,

№ 20-17257 від 30.11.2020 на суму 11.538,72 грн,

№ 20-19003 від 31.12.2020 на суму 11.862,72 грн,

№ 21-1287 від 29.01.2021 на суму 12.251,52 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів (описів вкладення у цінний лист) вбачається наступне

рахунок № 12509 від 28.08.2020 та акт № 12509 від 28.08.2020 на суму 7.257,60 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 02.09.2020;

рахунок № 14100 від 29.09.2020 та акт № 20-14100 від 30.09.2020 на суму 10.523,52 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 06.10.2020;

рахунок № 15771 від 27.10.2020 та акт № 20-15771 від 30.10.2020 на суму 11.625,12 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 02.11.2020;

рахунок № 17257 від 27.11.2020 та акт № 20-17257 від 30.11.2020 на суму 11.538,72 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 08.12.2020;

рахунок № 19003 від 28.12.2020 та акт № 20-19003 від 31.12.2020 на суму 11.862,72 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 06.01.2021;

рахунок № 1287 від 27.01.2021 та акт № 21-1287 від 29.01.2021 на суму 12.251,52 грн надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією 01.02.2021.

Позивачем за актом № 12509 від 28.08.2020 до суду пред`явлено вимогу про стягнення боргу в сумі 4.019,93 грн посилаючись на те, що заборгованість за роботи за вказаним актом була предметом розгляду спору у справі Господарського суду міста Києва № 910/13683/20 та задоволена на суму 3.237,67 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» зверталось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» зокрема про стягнення 24.105,60 грн основного боргу, що виник внаслідок невиконання зобов`язань за договором № 3075/243М-15 від 18.11.2015 за виконані роботи за актами виконаних робіт № 20-1327 від 31.01.2020 на суму 3.391,20 грн, № 20-2912 від 28.02.2020 на суму 712,80 грн, № 20-4331 від 31.03.2020 на суму 2.527,20 грн, № 20-5488 від 30.04.2020 на суму 2.052,00 грн, № 20-6746 від 29.05.2020 на суму 8.100,00 грн, № 20-8931 від 30.06.2020 на суму 7.322,40 грн.

В подальшому Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» у справі № 910/13683/20 було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, збільшивши суму основного боргу до 33.348,07 грн включивши борг за виконані роботи за актами № 20-10744 від 31.07.2020 на суму 6.004,80 грн, а також № 20-12509 від 31.08.2020 на суму 7.257,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2020 у справі № 910/13683/20 позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 33.348,07 грн задоволено.

Проте як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи позивачем при збільшенні розміру позовних вимог у справі № 910/13683/20 допущено технічну помилку і в загальну суму боргу 33.348,07 грн враховано борг за актом № 20-12509 від 31.08.2020 лише на суму 3.237,67 грн.

Оскільки відповідач зазначені вище акти не підписав та не повернув позивачу, а отже в силу умов п. 3.3.2 договору роботи за вказаними актами за договором вважаються наданими та прийнятими відповідачем без зауважень.

Пунктом 3.4 договору визначено, що розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на поточний рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті виконаних робіт у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої не оспорений відповідачем, що складає 61.821,53 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті виконаних позивачем робіт в повному обсязі не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором в розмірі 61.821,53 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські новітні технології» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 5/1-А, ) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, просп. Перемоги, 151, ) 61.821 (шістдесят одна тисяча вісімсот двадцять одна) грн 53 коп. основного боргу, 2.270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова