ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 Справа № 917/287/21

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Отюговій О.І., розглянувши справу № 917/287/21

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Компанія "Укрбакалія" вул. Верхня, 1, корп. 2, оф.1, м. Запоріжжя, Запорізька область,69032

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно науково виробнича фірма "Криниця" вул. Перемоги, 1, офіс 1/2, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 192 501,00 грн. заборгованості

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 01.03.2021 року надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Компанія "Укрбакалія" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно науково виробнича фірма "Криниця" про стягнення 192 501,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки зерна №11/12-2020 від 11.12.2020 року в частині поставки товару та повернення суми передоплати.

Ухвалою від 02.03.2021 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/287/21 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи (поштові повідомлення про вручення ухвали наявні у матеріалах справи).

Таким чином, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи (відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі отримав 10.03.2021 року).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

11.12.2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Компанія "Укрбакалія" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрно науково виробнича фірма "Криниця" (постачальник, відповідач) укладено договір поставки зерна №11/12-2020 (надалі - Договір) (арк. с. 8-10).

Умовами даного Договору сторони погодили наступне:

- постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити зерно культур, зазначених у специфікаціях (іменовані надалі - товар) (п. 1.1. Договору);

- асортимент товару, кількість, місце поставки, терміни поставки і порядок оплати товару визначається сторонами в специфікаціях на кожну окрему партію товару (п.1.2. Договору);

- поставка здійснюється окремими партіями в термін, визначений в специфікації на партію товару до даного Договору (п.3.1. Договору);

- умови поставку товару: вказані в Специфікаціях до цього Договору, відповідно до офіційних правил тлумачення міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010 (п. 3.2. Договору);

- загальна сума Договору визначається за фактом поставки товару шляхом складання сум всіх накладних на товар, що поставлений на умовах і в період дії даного Договору (п. 4.1. Договору);

- розрахунок за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування суми в термін згідно специфікації до даного Договору на розрахунковий рахунок постачальника. Оплата може здійснюватися частинами. Термін і порядок оплати може бути змінений шляхом підписання сторонами додаткових угод (п. 4.2. Договору).

На виконання умов договору між сторонами підписана Специфікація №12 від 11.12.2020 року (арк. с. 11).

В Специфікації №12 сторонами визначено найменування товару, кількість, ціну, а також узгоджені наступні договірні умови:

- поставка товару здійснюється протягом 2-х днів з дати підписання цієї специфікації;

- розрахунок за товар покупець здійснює шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 2-х днів з дати отримання партії товару від постачальника;

- дана специфікація вступає в силу з моменту її підписання сторонами і є невід`ємною частиною договору поставки зерна від 11.12.2020 року №11/12-2020.

Як вказує позивач, ним на виконання умов договору та усної домовленості з відповідачем щодо часткової передоплати товару, 14.12.2020 року було здійснено часткову передоплату товару за специфікацією №12 від 11.12.2020 року на суму 192 501,00 грн., що підтверджується випискою АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві ТОВ "Компанія "Укрбакалія" порахунку (арк. с. 12-13).

Відповідач після отримання передоплати за договором у розмірі 192 501,00 грн. не здійснив поставку обумовленого договором та специфікацією товару у зазначений строк.

Позивачем 23.12.2020 року було направлено на адресу відповідача вимогу від 21.12.2020 року за вих. № 1-12/16 щодо повернення попередньої оплати за договором в сумі 192 501,00 грн. (арк. с. 14-15).

Вимога позивача була залишена відповідачем без реагування та відповіді.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 192 501,00 грн. попередньої оплати.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору поставки зерна від 11.12.2020 року №11/12-2020; копію специфікації №12 від 11.12.2020 року до договору поставки зерна від 11.12.2020 року №11/12-2020; копію виписки АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві ТОВ "Компанія "Укрбакалія" порахунку; копію вимоги від 21.12.2020 року за вих. № 1-12/16 з доказами її напрвлення; роздруковану інформацію з ЄДР по відповідачу; копію виписки з ЄДР по позивачу; копію протоколу загальних зборів ТОВ "Компанія "Укрбакалія" №27/07/20 від 27.07.2020 року; копію статуту ТОВ "Компанія "Укрбакалія".

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У пункті 3 Специфікації №12 до Договору поставки зерна №11/12-2020 від 11.12.2020 року сторони погодили, що поставка товару здійснюється протягом 2-х днів з дати підписання цієї специфікації.

Як встановлено судом, позивач в рахунок здійснення попередньої оплати за договором перерахував відповідачу 192 501,00 грн., що підтверджується випискою АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві ТОВ "Компанія "Укрбакалія" порахунку (арк. с. 12-13).

Оскільки сторони у договорі та специфікації обумовили строк поставки товару, то згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як стверджує позивач, відповідач у встановлені договором строки не здійснив поставку обумовленого в договорі та специфікації товару.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України).

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Направлена на адресу відповідача вимога залишена останнім без відповіді та задоволення, а тому станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахується борг в сумі 192 501,00 грн.

Таким чином зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 192 501,00 грн. на час розгляду справи не виконане. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 192 501,00 грн. попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані а відтак підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 192 501,00 грн. попередньої оплати підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем також заявлено стягнення 4 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1,2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

В матеріалах справи наявний Додаток №1 до позовної заяви орієнтована вартість послуг на професійну правничу допомогу; довіреність від 01.01.2020 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю видане Носовій П.І.

В підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, останнім надано до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №1/11-20-АП від 01.11.2020 року укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Калниш, Носова і Партнери".

Дослідивши даний договір про надання правової допомоги №1/11-20-АП від 01.11.2020 року судом встановлено, що даний договір не підписаний з боку Адвокатського об`єднання "Калниш, Носова і Партнери".

Вивчивши надані суду документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу з боку позивача, суд доходить висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу не підтверджені договором і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно науково виробнича фірма "Криниця" (вул. Перемоги, 1, офіс 1/2, м. Кременчук, Полтавська область,39600, ідентифікаційний код 39755772) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Компанія "Укрбакалія" (вул. Верхня,1, корп.2, оф.1, м. Запоріжжя, Запорізька область,69032, ідентифікаційний код 40759872) 192 501,00 грн. попередньої оплати за договором, 2 887,52 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.04.2021 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко