ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" квітня 2021 р.м. Одеса Справа № 903/978/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки" (70545, Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Труда, буд. 46, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Центроспав-Україна" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 120/1, )

про стягнення 165 141,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.12.2020р. до Господарського суду Волинської області звернулось ТОВ "Виробництво підсиленої техніки" (вх.№01-50/1072/20) з позовною заявою до ТОВ "Центроспав-Україна" про стягнення 165 141,98 грн., з яких: основний борг - 162734,40 грн., пеня - 1 926,06 грн., 3% річних - 481,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.12.2020р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

18.01.2020р. до Господарського суду Волинської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (01-57/278/21).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №903/978/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

При цьому, звертаючись з позовом до Господарського суду Волинської області, позивач у позовній заяві зазначив, що адреса місцезнаходження відповідача ТОВ «Центроспав-Україна» () є: 45401, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Нововолинська, буд. 66. Разом з тим, ухвала суду від 19.01.2021р., що була надіслана на вказану адресу відповідача, повернута на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», після чого судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: м. Одеса, вул. Балківська, буд. 120/1, з огляду на що, ухвалою Господарського суду Волинської області від 10.02.2021р. справу №903/978/20 передано до Господарського суду Одеської області за встановленою підсудністю.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.03.2021р. справу №903/978/20 розподілено судді Мостепаненко Ю.І. та ухвалою суду від 02.03.2021р. справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням засідання для розгляду справи по суті на 25.03.2021р.

22.03.2021р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі з приводу наявності розбіжностей в деяких реквізитах договору та щодо терміну дії договору (вх.№7762/21).

Окрім цього, 22.03.2021р. до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Судове засідання, призначене на 25.03.2021р. не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Мостепаненко Ю.І. на лікарняному з 09.03.2021р., про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.03.2021р., враховуючи вихід судді Мостепаненко Ю.І. з лікарняного, справу №903/978/20 призначено до розгляду по суті на 22.04.2021р.

В судове засідання 22.04.2021р. представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення було повернуто поштою із відміткою у довідці поштової установи "адресант відсутній за вказаною адресою", суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні від 22.04.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні обставини.

13.10.2020р. між ТОВ "Центроспав-Україна" (постачальник) та ТОВ "Виробництво підсиленої техніки" укладено договір поставки №1310/1, за умовами п.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, виготовити та поставити (передати у власність) комплект модернізації машини розкрою Quantec Advance 6020 з системою плазмового різання Powermax 105, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити обладнання по цінах, в кількості і асортименті згідно Специфікації до даного договору, яка є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору, обладнання, що є предметом даного договору, передається в асортименті, кількості та по ціні, яка визначається сторонами у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Виробник обладнання - ТОВ "Центроспав-Україна".

Згідно п. 4.2. договору, оплата за обладнання здійснюється на підставі рахунку в гривнях. Ціна на обладнання встановлюється в гривні в еквіваленті до іноземної валюти USD та зазначається в Специфікації до договору. Оплата виконується в гривнях по курсу ПАО "Приват-Банк" для юридичних осіб (станом на 06.10.2020р. 28,55грн.).

Згідно п. 4.3. договору, оплата за обладнання здійснюється покупцем на підставі відповідного рахунку у наступному порядку: попередня оплата у розмірі 60% від загальної суми обладнання здійснюється покупцем протягом одного банківського дня з дати підписання договору; другий платіж в розмірі 40% від загальної вартості обладнання здійснюється покупцем протягом 3-х банківських днів з дати повідомлення постачальника про завершення виготовлення обладнання.

Згідно п. 4.6. договору, спосіб оплати - безготівковий переказ, форма розрахунків - платіжне доручення, валюта - гривня.

Згідно п. 5.1 договору, базисна умова поставки обладнання EXW (EX WORKS) Франко склад постачальника (м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 69) відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс-2010".

Згідно п. 5.2., 5.3 договору, строк поставки обладнання на склад постачальника становить 30 календарних днів з дати здійснення покупцем попередньої оплати обладнання в розмірі 60% від загальної вартості обладнання. Дострокова поставка допускається. Датою поставки обладнання вважається дата фактичної передачі обладнання постачальником покупцю за видатковою накладною постачальника.

Згідно п. 6.1. договору, постачальник зобов`язаний одночасно з передачею покупцю обладнання надати покупцю наступні документи на обладнання: рахунок, накладну, експлуатаційну документацію (технічний паспорт, інструкція оператора), гарантійний лист.

Згідно п. 6.2 договору, передача обладнання від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною постачальника. Підписання покупцем видаткової накладної про приймання обладнання підтверджує отримання покупцем одночасно з обладнанням усіх документів, що повинні передаватись разом із обладнанням.

Згідно п. 7.3 договору, у випадку прострочення строку поставки обладнання, визначеного п. 5.2 даного договору, постачальник зобов`язаний на письмову вимогу покупця сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого обладнання за кожний день порушення строку.

Згідно п. 9.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018р., але в будь-якому випадку не припиняє свою дію раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. У разі відсутності за 30 календарних днів до дати закінчення договору повідомлення про припинення дії договору, договір вважається продовженим до 31 грудня наступного календарного року.

В розділі 11 договору юридичною адресою постачальника визначено: 45401, м. Нововолинськ, вул. Нововолинська, 66; поштова адреса: 02694, м. Київ, вул. Червоноткацька, 87, оф. 12.

Згідно специфікації №1, що є додатком 1 до договору поставки №1310/1 від 13.10.2020р., предметом поставки є комплект модернізації для Quantec Advance 6020, ціна з ПДВ 271 224,00 грн.

Сторонами погоджено умови оплати шляхом здійснення передплати в розмірі 60% та внесення 20% на момент готовності товару до відвантаження, 20% - після проведення пуско-налагоджувальних робіт. Пунктом 2 Додатку 1 сторонами узгоджено поставку протягом 30 календарних днів з моменту внесення передплати.

06.10.2020р. відповідачем надано позивачу рахунок на оплату №61001 за комплект модернізації для Quantec Advance 6020, ціна з ПДВ 271 224,00 грн.

16.10.2020р. позивач сплатив на користь відповідача 162 734,40 грн., як передплату за комплект модернізації згідно рахунку №61001 від 06.10.2020р. у сумі 135 612,00 грн. та ПДВ 20% - 27 122,40 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №7194 від 16.10.2020р.

У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку з поставлення товару 09.12.2020р. позивачем направлено директору ТОВ "Центроспав-Україна" претензію з вимогою про повернення суми передплати в розмірі 162 734,40 грн. та сплати неустойки в розмірі 1280,53 грн. в строк до 19.12.2020р., яку отримано відповідачем 15.12.2020р.

Невиконання відповідачем обов`язку з поставки товару та неповернення суми попередньої оплати в добровільному порядку стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми попередньої оплати, пені та 3% річних в загальному розмірі 165 141,98 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Так, на підтвердження укладення між сторонами договору поставки в матеріалах справи міститься копія договору поставки №1310/1 від 13.10.2020р., однак згідно п. 9.1. сторонами встановлено строк чинності договору до 31.12.2018р.

Як пояснює позивач, у вказаному пункті здійснено помилку, на прохання виправлення якої, згідно положень п. 10.4 договору, відповідач не відреагував.

Разом з тим, враховуючи укладання договору 13.10.2020р., строк дії якого не може бути встановлений в зворотньому відліку, а також домовленість сторін згідно п. 9.1 договору, стосовно дії договору до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків, суд вважає, що права та обов`язки сторін за договором не припинились та підлягають виконанню.

Окрім цього, судом встановлено вчинення сторонами конклюдентних дій, що свідчать про укладення договору поставки, зокрема складання відповідачем, як постачальником, рахунку на оплату №61001 від 06.10.2020р. та внесення позивачем передплати в розмірі 60% від вказаної суми 16.10.2020р., на підтвердження чого надано копію платіжного доручення №7194.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Водночас, вимогами ч.2 ст.712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а в силу вимог ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, п. 4.3. договору та п. 1 Специфікації №1, що є додатком до договору, сторони передбачили порядок здійснення оплати за товар шляхом внесення передплати в розмірі 60% від вартості товару, на виконання чого 16.10.2020р. позивачем сплачено на користь відповідача 162 734,40 грн. згідно платіжного доручення №7194.

Таким чином, згідно вимог п. 5.1, 5.2 договору та п. 2 Специфікації №1, що є додатком до договору, постачальник мав поставити товар в строк до 15.11.2020р. включно. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем взятого на себе обов`язку з поставки товару.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.2 ст. 693 ЦК України, передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплаченого товару або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто, або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Правова природа перерахованої суми, як попередньої оплати, визначається не лише її визначенням у платіжному документі та датою платежу, а також наявністю зустрічного зобов`язання контрагента по поставці товару на цю суму відповідно до умов договору. Так, реалізація покупцем права на вимогу про повернення суми попередньої оплати означає, що він відмовився від прийняття виконання неналежно виконаного зобов`язання. Отже, після пред`явлення покупцем на власний вибір продавцю вимоги про повернення сплачених коштів в якості передплати, зобов`язання останнього по поставці товару припиняється, проте у нього виникає грошове зобов`язання з повернення коштів.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 09.12.2020р. позивачем направлено директору ТОВ "Центроспав-Україна" претензію №139 з вимогою про повернення суми основного боргу в розмірі 162 734,40 грн. та сплати неустойки в розмірі 1280,53 грн. в строк до 19.12.2020р. Зазначену претензію відповідач отримав 15.12.2020р., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №840.

Вищевикладене дає підстави стверджувати, що після отримання претензії у відповідача, в силу вимог ст. 530 та ст. 693 ЦК України, виникло зобов`язання повернути позивачу сплачені, в якості попередньої оплати, грошові кошти. Однак, як встановлено судом, відповідач вказаного обов`язку не виконав.

З врахуванням відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт поставки позивачу товару ТОВ "Центроспав-Україна" на виконання своїх зобов`язань щодо поставки, приймаючи до уваги, що попередню оплату, сплачену позивачем за товар у розмірі 162 734,40 грн., не повернуто, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та 3% річних, суд зазначає наступне.

Статтею ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вирішуючи питання щодо можливості нарахування 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України на суму грошових коштів, яка раніше була перерахована позивачем (покупцем) відповідачу (постачальнику) на виконання умов договору поставки, як попередня оплата за товар, що фактично не був поставлений (стаття 693 ЦК України), та яка в подальшому не була повернута відповідачем, незважаючи на закінчення передбаченого договором строку поставки, суд виходить з наступного.

Правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти), відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22.09.2020р. в справі №918/631/19.

Позивачем здійснено розрахунок 3% річних за період з 16.11.2020р. по 21.12.2020р. в розмірі 481,52 грн., перевіривши який, судом встановлено його правильність.

При цьому, відмовляючи в задоволенні вимог про стягнення неустойки згідно п. 7.3 договору, суд виходить з наступного.

За умовами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення пені, позивач посилається на положення п. 7.3. договору, яким передбачено обов`язок зі сплати неустойки за неналежне виконання не грошового зобов`язання прострочення поставки товару. Разом з тим, пеню позивачем нараховано на суму попередньої оплати в розмірі 162 734,40 грн., а не на вартість непоставленого обладнання, що в розрізі заявлених вимог, є мірою відповідальності за неналежне виконання обов`язку з повернення суми попередньої оплати. Разом з тим, сторонами в договорі не передбачено відповідальність у вигляді нарахування пені за порушення грошового зобов`язання а саме строку повернення авансу, що є підставою для відмови в задоволенні вимог в цій частині.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу - 162 734,40 грн. та 3% річних - 481,52 грн.

Приймаючи до уваги задоволення позову частково, витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Центроспав-Україна" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 120/1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробництво підсиленої техніки» (70545, Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Труда, буд. 46, ) суму основного боргу - 162 734 (сто шістдесят дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 40 коп., 3% річних - 481 (чотириста вісімдесят одна) грн. 52 коп. та 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 14 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 23 квітня 2021 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко