СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2021 р. Справа № 917/1746/20

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Пархоменко О.В.

за участю:

позивача не з`явився;

відповідача Бондаренко В.Ю., довіреність №100/14781 від 15.08.2020 року;

третьої особи адвокат Пшеничний О.Л., ордер ВІ 1038294 від 05.04.2021 року;

ТОВ "Хімекс ЛТД" - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" - адвоката Шевченко Д.А. (вх. №716П/1-18) та заяву ТОВ "Хімекс ЛТД" (вх.№2994 від 11.03.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі №917/1746/20, постановлену в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Мацко О.С.), повний текст якої складено 15.02.2021 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", м. Київ

до відповідача Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", м. Кременчук, Полтавська область

про визнання недійсним рішень та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі №917/1746/20 закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвокат Шевченко Д.А. з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та 15.02.2021 року звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.

Звернення позивача до господарського суду Полтавської області зумовлено необхідністю захисту його корпоративних, майнових прав та інтересів, а не прав у сфері публічно правових відносин, що обґрунтовує розгляд справи в порядку господарського судочинства.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі №2а-10585/10/2670, від 05.06.2018 року у справі №805/4506/16-а (провадження №11-479апп18) та від 16.10.2018 року у справі №П/811/1296/17 (провадження №11-443апп18).

Клопотання про закриття провадження у справі відповідач обґрунтовував посиланням на п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2011 року №10 Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам, втім вказана постанова була прийнята та ґрунтується на положеннях процесуальних кодексів, які на час постановлення оскаржуваної ухвали, втратили чинність.

З 15.12.2017 року набула чинність нова редакція Господарського процесуального кодексу України, яка містить інші положення, які повинні застосовуватись.

26.02.2021 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвоката Шевченко Д.А. надійшли доповнення до апеляційної скарги (вх.№2564), які долучено до матеріалів справи, в обґрунтування яких вказує на те, що матеріали справи містять докази на підтвердження права власності позивача на акції ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", які були додані позивачем до позовної заяви; встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 20.05.2010 року у справі №20/58 та постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.07.2010 року у справі №20/58 обставини про те, що ТОВ "Нові промислові технології" є акціонером ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" не доказуються при розгляді даної справи; надані позивачем докази підтверджують факт того, що в системі депозитарного обліку цінних паперів було зафіксовано набуття ТОВ "Нові промислові технології" права власності і прав за цінними паперами на 115 817 простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та в системі депозитарного обліку відбулась фіксація факту про право власності ТОВ "Нові промислові технології" та прав за цінними паперами на 115 817 простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; звернення позивача до господарського суду першої інстанції зумовлено необхідністю захисту його корпоративних, майнових прав та інтересів, а не прав у сфері публічно правових відносин, що обґрунтовує розгляд справи в порядку господарського судочинства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року №291, від 11.05.2020 року №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500, від 22.07.2020 року №641, від 26.08.2020 року №760, від 13.10.2020 року №956, від 09.12.2020 року №1236, від 17.02.2021 року № 104 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 30.04.2021 року.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину; наказами голови суду від 26.03.2020 року № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а, від 28.07.2020 року №14-а, від 31.08.2020 року №15-а, від 22.10.2020 року №21-а, від 18.12.2020 року №24-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 року, суддею доповідачем для розгляду даної справи визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Шутенко І.А.

11.03.2021 року ТОВ Хімекс ЛТД звернулось до Східного апеляційного господарського суду з заявою (вх.№2994 від 11.03.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвоката Шевченко Д.А. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі №917/1746/20, яку долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якої вказує на те, що 28.12.2020 року на адресу ТОВ Хімекс ЛТД надійшов лист ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" №01-19/2199 від 24.12.2020 року, в якому останній проінформував ТОВ Хімекс ЛТД про наявність безвідкличної допомоги від групи акціонерів, що діють спільно та реалізують право на примусовий викуп в якості власників домінуючого контрольного пакету акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; вказано, що ВАТ Хімекс, правонаступником якого є ТОВ Хімекс ЛТД фігурує в реєстрі власників іменних цінних паперів ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвоката Шевченко Д.А на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі; прийнято заяву ТОВ Хімекс ЛТД про приєднання до апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвоката Шевченко Д.А. на ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі та призначено її до спільного розгляду з апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології адвоката Шевченко Д.А.; відповідачу та третій особі встановлено строк до 06.04.2021 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на "12" квітня 2021 року о 10:30 год.; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; роз`яснено учасникам справи, що вони мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

17.03.2021 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання (вх.№3222 від 17.03.2021 року), в якому останній просить змінити дату розгляду апеляційної скарги на іншу дату або відкласти розгляд справи, у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні у Північному апеляційному господарському суді, яке долучено до матеріалів справи.

29.03.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3661), в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що відповідно до ст. 8 Закону України Про депозитарну систему України, підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача; документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах; в матеріалах справи виписка з рахунку в цінних паперах депонента на час подання позовної заяви відсутня.

05.04.2021 року на адресу суду від ТОВ "Хімекс ЛТД" надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№3926), в якому останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з захворюванням представника та карантинними обмеженнями, запровадженими в м. Києві; не розглядати справу за його відсутність, яку долучено до матеріалів справи.

06.04.2021 року електронною поштою та 07.04.2021 року до відділу документального забезпечення та контролю суду (вх.№4040) від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3981, вх.№1544), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на те, що апелянт не є акціонером ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; на дату подання позовної заяви у позивача було відсутнє право власності на акції ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", він не є його акціонером, права позивача не порушені , а отже він є неналежним позивачем та не має підстав для оскарження будь-яких рішень, що стосуються випуску/емісії акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; оскільки в реєстрі власників іменних цінних паперів ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" відсутній запис про позивача як про власника будь-яких акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", вказаний реєстр не визнаний судом недійсним, то позивач не є акціонером, а надані ним документи не підтверджують його статусу як акціонера.

12.04.2021 року на адресу суду, електронною поштою від ТОВ "Хімекс ЛТД" надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи: копії листка непрацездатності №008558, копії наказу №06-к від 01.04.2021 року (вх.№4197, вх.№1653), яку, разом з додатками долучено до матеріалів справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта про відкладення розгляду справи (від 17.03.2021 року №3222) та заяву ТОВ "Хімекс ЛТД" про відкладення розгляду справи (вх.№3926 від 05.04.2021 року), дійшла висновку про відмову в їх задоволенні, з огляду на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 року по 30.04.2021 року (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 року №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 року перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Разом з тим, відповідно до протоколу Постійної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки надзвичайних ситуацій Виконавчого органу Київської міської ради №20 від 18.03.2021 року, вирішено заборонити на території міста Києва у період з 00:00 годин 20 березня 2021 року до 24:00 годин 09 квітня 2021 року, зокрема, здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус) транспорті, в кількості більшій, ніж 50 відсотків місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.

Наведене свідчить про можливість пересування пасажирів автомобільним транспортом (міськими автобуснимим маршрутами у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус) транспорті), за конкретних умов.

Тобто, перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, а саме у можливості з`явитися в призначене судове засідання, не має.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі №924/369/19, де, зокрема, вказано на таке.

Положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

А тому, беручи до уваги те, що заявники відповідних клопотань не позбавлені права забезпечити участь своїх інших представників в призначене судове засідання та те, що належних та допустимих доказів неможливості прибуття інших представників в судове засідання останніми не надано, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ТОВ "Нові промислові технології" та ТОВ "Хімекс ЛТД".

У судовому засіданні 12.04.2021 року представник відповідача та представник третьої особи просили оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Представник ТОВ "Хімекс ЛТД" у судове засідання 12.04.2021 року не з`явився, на підтвердження направлення копії ухвали суду від 15.03.2021 року останньому, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 26.03.2021 року №036, згідно з яким ТОВ "Хімекс ЛТД" отримало копію ухвали від 15.03.2021 року 23.03.2021 року.

Представник позивача у судове засідання 12.04.2021 року не з`явився, на підтвердження направлення копії ухвали суду від 15.03.2021 року позивачу у справі, додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" від 25.03.2021 року №060, згідно з яким позивач отримав копію ухвали від 15.03.2021 року 22.03.2021 року.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції, Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду від 15.03.2021 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

04.11.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Нові промислові технології до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання недійсними рішень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та зобов`язання відповідача вчинити дії.

04.02.2021 року господарським судом Полтавської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Закриваючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не подано доказів того, що він є акціонером ПАТ Кременчуцький завод технічного вуглецю та не спростовано доводи третьої особи про зворотне, оскільки у даній справі позивач фактично оспорює рішення суб`єкта владних повноважень (індивідуальні акти), прийняті останнім на виконання своїх функцій.

Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України визначено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 19 ГПК України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі №2а-10585/10/2670, від 05.06.2018 року у справі №805/4506/16-а та від 16.10.2018 року у справі №П/811/1296/17 (провадження №11-443апп18), де, між іншим, вказано на таке.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Апелянт посилається на те, що в якості доказів на підтвердження права власності позивача на акції ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" матеріали справи містять наступні докази: договір №Б-217/1 купівлі-продажу цінних паперів від 29.07.2008 року, укладений між ВАТ "Кременчукм`ясо" та ТОВ "Нові промислові технології", відповідно до умов якого ВАТ "Кременчукм`ясо" зобов`язалось передати, а позивач прийняти та оплатити прості іменні акції ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", номінальною вартістю 1,05 грн. у кількості 115 817 шт.; договір доручення №Б-217 на купівлю цінних паперів (простих іменних акцій) від 29.07.2008 року укладений між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Нові промислові технології", відповідно до умов якого позивач довірив ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" здійснити купівлю простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" номінальною вартістю 1,05 грн. у кількості 115 817 шт.; розпорядження зберігачу на виконання облікової операції від 30 липня 2008 року за яким власник рахунку - ВАТ "Кременчукм`ясо" дав розпорядження зберігачу на виконання облікової операції на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-217/1 від 29.07.2008 року; акт прийому-передачі цінних паперів до договору купівлі-продажу цінних паперів №Б-217/1 від 29.07.2008 року, на підставі якого ВАТ "Кременчукм`ясо" на підставі договору №Б-217/1 від 29.07.2008 року передав, а ТОВ "Нові промислові технології" прийняло прості іменні акції ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" номінальною вартістю 1,05 грн. у кількості 115 817 шт.; виписки про стан рахунку у цінних паперах №003111 від 30.07.2008 року, від 17.10.2012 року, від 29.12.2012 року, від 08.10.2013 року, згідно з якими позивач є власником 115 817 простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

Крім того, рішенням господарського суду Полтавської області від 20.05.2010 року у справі №20/58 за позовом ТОВ "Нові промислові технології" до ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", за участю третьої особи ПрАТ "ОКМА" про визнання недійсним рішення спостережної ради та усунення від виконання службових обов`язків встановлено, що позивач, юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", є акціонером ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю", та володіє 115817 шт. акцій товариства, що підтверджується випискою про стан рахунку у цінних паперах від 26.04.2010 року.

Також, постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.07.2010 року у справі 20/58 встановлено, що юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" є акціонером ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та володіє 115817 шт. акцій товариства, що підтверджується випискою про стан рахунку у цінних паперах №003111 від 26.04.2010 року.

У відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апелянт посилається на те, що встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 20.05.2010 року та постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.07.2010 року у справі №20/58 обставини про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" є акціонером ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" не доказуються при розгляді даної справи, оскільки у справі, що розглядається бере участь особа, стосовно якої встановлено вказані обставини ТОВ "Нові промислові технології".

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують обставини того, що в системі депозитарного обліку цінних паперів було зафіксовано набуття ТОВ "Нові промислові технології" права власності і прав за цінними паперами на 115 817 шт. простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та в системі депозитарного обліку відбулась фіксація факту про право власності ТОВ "Нові промислові технології" і прав за цінними паперами на 115 817 шт. простих іменних акцій ПАТ "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

Отже, звернення ТОВ "Нові промислові технології" до господарського суду першої інстанції з відповідним позовом зумовлене необхідністю захисту його корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

У справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Також, Європейський суд з прав людини виходить з того, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, висновок місцевого господарського суду про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 231 ГПК України не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, ухвалу місцевого господарського суду від 04.02.2021 року у справі слід скасувати та справу передати на розгляд до господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 255, 269, 270, 271, п. 6 ч.1 ст. 275, ст. 280, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" - адвоката Шевченко Д.А. (вх. №716П/1-18) та заяву ТОВ "Хімекс ЛТД" (вх.№2994 від 11.03.2021 року) про приєднання до апеляційної скарги задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 04.02.2021 року у справі №917/1746/20 скасувати.

Справу №917/1746/20 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.04.2021 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя І.А. Шутенко