ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Справа № 915/59/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,

позивач/відповідач по зустрічному позову

(представник)в судове засідання не з`явився

відповідач/позивач по зустрічному позову

(представник)в судове засідання не з`явився

третя особа (представник) в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За первісним позовом: ПП Николаевстройкомплект,

04655, м.Київ, вул.Хвойки Вікентія, 21

52054, м.Миколаїв, вул. Самойловича, буд. 32/1

до відповідача: ТОВ Миколаївський глиноземний завод, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с.Галицинова, вул. Набережна, буд. 64,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПАТ Українська залізниця, 03680, м.Київ, вул.Тверська,5,

про: стягнення 3 088 713,96 грн.

За зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с.Галицинове, вул. Набережна, 64,

до відповідача: Приватного підприємства Николаевстройкомплект,

04655, м.Київ, вул.Хвойки Вікентія, 21

52054, м.Миколаїв, вул.Самойловича, 32/1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, 03680, м.Київ, вул.Тверська, 5,

про: стягнення 3 096 057,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Николаевстройкомплект (далі ПП «НСК») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 26.01.2018, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (далі ТОВ МГЗ) грошову суму за порушення грошового зобов`язання за Договором №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012 у розмірі 3088713,96 грн., яка складається з: 2499235,96 грн. втрати від інфляції, 589 478,00 грн. -3% річних.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається зокрема, на ст. 6, 526, 625, 628 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173,174,193 Господарського кодексу України, ст. 4,7,20,42 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.01.2018 позовну заяву №б/н від 26.01.2018 ПП Николаевстройкомплект залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання ухвали господарського суду Миколаївської області від 29.01.2018 у справі №915/59/18, 07.02.2018 Приватне підприємство Николаевстройкомплект до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надало лист №б/н від 05.02.2018 в підтвердження, що Приватним підприємством Николаевстройкомплект не було подано іншого позову до ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.02.2018 позовну заяву №б/н від 26.01.2018 Приватного підприємства Николаевстройкомплект до Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про стягнення грошової суми за порушення грошового зобов`язання за Договором №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012 у розмірі 3088713,96 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 13 березня 2018 року об 11 год. 00 хв.

Приватним підприємством «Николаевстройкомплект» до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області подано заяву б/н від 26.01.2018 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухомий склад хопер цементовози, заборони будь-яким особам скасовувати/знімати з рухомого складу 171 залізничний вагон ознаки оренди, застосовані на підставі договору, заборони будь-яким особам відчужувати/передавати рухомий склад до розгляду справи по суті та винесення кінцевого рішення, заборони ПАТ «Українська залізниця» знімати з обліку рухомий склад -171 залізничний вагон.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.01.2018 в задоволенні заяви Приватного підприємства «НСК» про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з відмовою у забезпеченні позовної заяви, заявником подано апеляційну скаргу, яка Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.06.2018 залишена без задоволення, ухвала від 29.01.2018 без змін.

ТОВ МГЗ у відзиві від 26.02.2018 №НГЗ-Исх.-01-18-180 на первісний позов, який надійшов до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області 28.02.2018, вказує на не згоду з доводами, викладеними в позовній заяві, просить суд позовні вимоги ПП «Николаевстройкомплект» залишити без задоволення посилаючись на відсутність грошових зобов`язань зі сплати 8477519,95 грн., оскільки договором не передбачена грошова компенсація вартості ремонту вагонів і як наслідок відсутнє зобов`язання зі сплати відсотків та інфляційних витрат щодо цієї суми.

28.02.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод звернулось до господарського суду Миколаївської області із зустрічним позовом №НГС-Исх-01-18-185 від 26.02.2018, в якому просить суд стягнути з Приватного підприємства Николаевстройкомплект неустойку у розмірі 3096057,60 грн.

Разом із зустрічним позовом ТОВ «МГЗ» подано заяву від 26.02.2018 про забезпечення позову, в якій товариство просить суд накласти арешт на грошові кошти ПП «НСК» в розмірі 3 096 057, 60 грн., які знаходяться на банківських рахунках підприємства.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.03.2018 в задоволенні заяви ТОВ «МГЗ» про забезпечення позову відмовлено.

Як на підставу зустрічних позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод та Приватним підприємством Николаевстройкомплект був укладений договір №260-У про передачу рухомого складу в тимчасове користування, згідно з яким власник передав в платне тимчасове користування замовнику залізничні вагони, зокрема, хопер цементовози. Постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі №915/1316/16 від 07.06.2017 позовні вимоги власника до замовника задоволено у повному обсязі, зобов`язано замовника повернути вагони власнику та стягнуто на його користь неустойку у розмірі 18441734,40 грн. Цією ж постановою визнано обставину припинення Договору №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012 з 01.01.2016. ПП Николаевстройкомплект відповідно до п.5.3.6 Договору №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012 станом на 24.04.2017 вагони з користування не повернуто, у зв`язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" на підставі ст.785 ЦК України нарахувало неустойку за період з 15.02.2017 по 24.04.2017 у розмірі 3096057,60 грн. В обґрунтування взаємопов`язаності зустрічного позову з первісним позовом вказує, що: - спір виник між одними і тими ж сторонами; - спірні правовідносини виникли з одного Договору №260-У від 16.08.2012; - спірні правовідносини стосуються одного предмету - 171 вагону, який був переданий в користування ПП НСК за Договором.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.03.2018 зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Розгляд зустрічної позовної заяви ухвалено здійснювати одночасно із первісним позовом у справі №915/59/18. Підготовче засідання у справі призначено на 13 березня 2018 об 11 год. 00 хв.

13.03.2018 від представника ПП «НСК» до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливість забезпечення явки представника у судове засідання.

Відповідач по зустрічному позову у відзиві на зустрічну позовну заяву, який надійшов до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області 02.04.2018 не погоджується із зустрічними вимогами та просить суд відмовити у їх задоволені, посилаючись на: оскарження ним в касаційному порядку рішення суду по справі №915/1316/16, вважає безпідставним посилання ТОВ «МГЗ» на ст. 785 ГК України, оскільки вважає договір чинним та таким, що не припинив свою дію, підписання акту звірки, який підтверджує плановий ремонт вагонів та наявність заборгованості, а також відсутність інформації стосовно того куди необхідно повертати вагони.

06.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надало заяву №НГЗ-ІСХ-01-18-205 від 02.03.2018, в якій просить суд зупинити провадження у справі №915/59/18 до прийняття рішення у справі №915/1043/16.

У підготовчому засіданні 13.03.2018 судом у відповідності до ст. 183 ГПК України оголошено перерву до 04 квітня 2018 о 12 год. 00 хв.

02.04.2018 від ПП «НСК» до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшла заява про об`єднання позовних вимог у справі №915/59/18 та №915/1043/16 в одне провадження у зв`язку з пов`язаністю вказаних проваджень.

Представник ТОВ «МГЗ» проти об`єднання справ заперечував, посилаючись на подання заяви про об`єднання з порушенням приписів господарського процесуального закону.

Ухвалою суду від 04.04.2018 господарським судом Миколаївської області на підставі приписів ч. 3 ст. 173 Господарського процесуального кодексу в об`єднанні справ відмовлено.

Ухвалою суду від 04.04.2018 провадження у справі №915/59/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №915/1043/16, що розглядається Господарським судом Миколаївської області.

Після набрання законної сили рішенням суду у справі №915/1043/16 за клопотанням ТОВ Миколаївський глиноземний завод б/н від 03.11.2020 ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.02.2021 провадження у справі №915/59/18 поновлено, підготовче засідання призначено на 03 березня 2021 о 10:00.

25.02.2021 від ТОВ «МГЗ» до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надійшли додаткові пояснення б/н від 24.02.2021, в яких посилаючись на відсутність встановленого факту невиконання чи несвоєчасного виконання ним умов договору, зазначає про відсутність, на його думку, підстав для задоволення первісного позову.

03 березня 2021 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 23 березня 2021 о 11:30.

У зв`язку з перебуванням 23.03.2021 судді Семенчук Н.О. у відпустці ухвалою суду від 24.03.2021 розгляд справи призначено на 12.04.2021 о 11:00.

12.04.2021 до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшли клопотання відповідача за первісним позовом, відповідача за зустрічним: про залишення первісної позовної заяви без розгляду у зв`язку з неявкою позивача в судове засідання без поважних причин та клопотання про розгляд справи за зустрічним позовом за відсутності ТОВ «МГЗ».

За результатами розгляду клопотання про залишення первісної позовної заяви без розгляду ухвалою від 12.04.2021 суд залишив первісну позовну заяву без розгляду в порядку п.4 ч. 1 ст.226 ГПК України у зв`язку з неявкою позивача (його представника) у судове засідання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод та Приватним підприємством Николаевстройкомплект 16.08.2012 був укладений договір №260-У про передачу рухомого складу в тимчасове користування, згідно з умов якого ТОВ МГЗ (власник) зобов`язався передати у тимчасове платне користування ПП НСК (замовнику) рухомий склад залізничні вагони, зокрема, хопер цементовози (далі РС), згідно переліку, що міститься в додатках до договору, які обліковуються в ремонтному парку та потребують ремонту, а замовник організувати та здійснити ремонт РС, включаючи передислокацію до місця здійснення ремонтів; надавати власнику всі документи, що підтверджують витрати, з подальшим зарахуванням суми в рахунок оплати за користування вагонами; сплачувати погоджену договором плату за користування РС (п.п. 1.1, 1.2, 1.5-1.7 договору).

Власник компенсує замовнику вартість ремонту РС за рахунок орендної плати (ч. 2 п. 1.6 договору).

РС вважається переданим у тимчасове користування та прийнятим замовником з дати підписання акту приймання-передачі (п. 2.1 договору).

Замовник не пізніше строку закінчення міжремонтного періоду пред`являє РС, що потребує планового ремонту, до повернення з тимчасового користування. При цьому власник не менш ніж за 30 діб повідомляє замовника про заплановану дату проведення чергового планового ремонту (п. 3.1 договору).

Планові ремонти РС, переданого власником замовнику, проводяться власником своїми силами і за свій рахунок.

У випадку невиконання замовником умов п. 3.1 договору провізний тариф за передислокацію вагону в/з пунктів проведення зазначеного ремонту оплачує замовник за свій рахунок, а у випадку невиконання умов п. 3.1 договору власником - провізний тариф за передислокацію вагонів в/з пунктів проведення зазначеного ремонту оплачує замовник за рахунок власника (п. 3.2 договору).

Датою початку ремонту вважається дата, зазначена у повідомленнях форми ВУ-23М (про перевід вагону у неробочий парк), включаючи дату форми ВУ-23М. Датою закінчення ремонту вважається дата, зазначена у повідомленні форми ВУ-36М (про виписку вагона з ремонту), включаючи дату форми ВУ-36М.

Замовник зобов`язаний надати копії зазначених документів власнику (п. 4.1 договору). Загальний час знаходження вагону у тимчасовому користуванні (кількість вагонодіб), що підлягає оплаті, визначається виходячи з умов п. 4.1 та розділу 2 договору (п. 4.2 договору).

Вартість послуг власника визначається як добуток кількості вагонодіб з урахуванням п. 4.1 на зазначену в п. 4.2 плату за користування за вирахуванням документально підтверджених витрат замовника на ремонти, які ураховуються в акті виконаних робіт. Документи, що підтверджують витрати на ремонт: ВУ-23М, ВУ-36М, ВУ-22, рахунок-фактура, дефектна відомість. Власник компенсує витрати ремонту РС замовнику виключно за рахунок орендної плати, не перевищуючи суми ремонту по дефектним відомостям, до розрахункового строку, зазначеного в специфікаціях, включно (п. 4.4 договору). Розрахунок за надані за цим договором послуги здійснюється шляхом компенсації витрат на ремонт у рахунок оплати за користування вагоном на підставі рахунка власника та документів, зазначених у п. 4.4 договору, не пізніше 10-ти банківських днів з дати підписання акта наданих послуг. Акт наданих послуг підписується сторонами на пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним. Після остаточної компенсації витрат на ремонт розрахунок за надані згідно договору послуги здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на підставі рахунка власника не пізніше 10-ти банківських днів з дати підписання акту наданих послуг. Акт наданих послуг підписується сторонами на пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним (п.п. 4.6, 4.7 договору). Витрати на ремонт РС по дефектним відомостям, не компенсовані орендною платою, з власника не стягуються (п.6.7 договору).

У п.8.1 договору визначено строк його дії: з дати підписання і до 31.06.2013. Цей же пункт додатковою угодою від 18.05.2013 № 5 сторонами погоджено в іншій редакції: Настоящий Договор вступает в силу с даты подписания и действует до 31.12.2013. Если за 15 дней до окончания срока действия настоящего Договора ни одна из сторон не предупредит о его окончании (расторжении), письменно уведомив об этом другую Сторону, то Договор считается пролонгированным на каждый следующий календарный год на тех же условиях.

Замовник зобов`язаний, зокрема, після закінчення строку користування (або у випадку дострокового розірвання договору) повернути власнику прийнятий у тимчасове користування РС у такому ж порядку, як і при передачі його в користування (п.п. 5.1.5, 5.3.6, договору).

Кожна із сторін має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, проінформувавши письмово іншу сторону не менш ніж за 45 днів до передбачуваної дати розірвання договору (п. 8.4 договору).

Усі обов`язки, взяті на себе сторонами під час виконання договору, продовжують діяти після припинення строку дії договору до моменту повного виконання своїх зобов`язань за договором (п. 8.8 договору).

На виконання умов договору ТОВ МГЗ передав ПП НСК 191 вагон, що підтверджується додатками до договору від 16.08.2012 № 1, від 18.05.2013 № 2, від 01.08.2013 №3, від 15.10.2013 №4, від 28.10.2013 №5, підписаними повноважними представниками сторін і скріпленими печатками сторін, відповідними актами приймання-передачі вагонів у ремонт та не заперечено сторонами.

За твердженнями сторін, наприкінці 2014 року 20 вагонів, із переданих у користування, повернено власнику у зв`язку з закінченням міжремонтного періоду, в користуванні ПП НСК залишився РС у кількості 171 одиниць.

Первісний позивач у справі, звертаючись до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення на підставі ч.2 ст.625 ЦК України з відповідача втрат від інфляції та 3% річних на загальну суму 3088713,96 грн., посилався на наявність несплаченої заборгованості ТОВ «МГЗ» за Договором у розмірі 8477519,95 грн., наявність якої підтверджує складеним 30.09.2015 актом про звірку взаємних розрахунків за період з 01.01.2012 по 30.09.2015.

Ухвалою суду від 12.04.2021 суд залишив первісну позовну заяву ПП Николаевстройкомплект без розгляду згідно п. 4 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Щодо позовних вимог, викладених у зустрічному позові на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач вказує на обґрунтованість нарахування відповідачеві неустойки на підставі ст. 785 ЦК України, посилаючись на невиконання ПП НСК своїх зобов`язань щодо повернення переданого йому рухомого складу в тимчасове користування після закінчення строку дії укладеного між ними договору від 16.08.2012 № 260-У з урахуванням додаткових угод до нього.

Статтями 526 Цивільного кодексу України та стаття 193 Господарського кодексу України передбачено загальні умови виконання зобов`язання.

Так, приписами ст. 193 Господарського кодексу України встановлено: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 5.1.5, 5.3.6 договору замовник зобов`язаний, зокрема, після закінчення строку користування (або у випадку дострокового розірвання договору) повернути власнику прийняті у тимчасове користування вагони у такому ж порядку, як і при передачі його в користування.

Приписами статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається із матеріалів справи, господарським судом Миколаївської області розглядалась справа №915/1316/16 за позовом, Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод, з урахуванням заяви від 15.02.2017 про збільшення позовних вимог, до приватного підприємства Николаевстройкомплект про стягнення з останнього нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойки в сумі 18441734 грн. 40 коп., з посиланням на невиконання ПП НСК своїх зобов`язань щодо повернення переданого йому рухомого складу в тимчасове користування після закінчення строку дії укладеного між ними договору від 16.08.2012 № 260-У, з урахуванням додаткових угод до нього, та про повернення ТОВ МГЗ цього рухомого складу - 171 залізничний вагон.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 03 квітня 2017 по справі №915/1316/16 за результатами розгляду справи у задоволені позову товариству з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод про стягнення з ПП Николаевстройкомплект нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України неустойки в сумі 18441734 грн. 40 коп. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «МГЗ» звернулось до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення від 03.04.2017 у справі №915/1316/16.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі №915/1316/16 від 07.06.2017, залишеною без змін Постановою Вищого господарського суду України від 02.08.2017 - рішення господарського суду Миколаївської області від 03.04.2017 у справі №915/1316/16 скасовано, позовні вимоги власника до замовника задоволено у повному обсязі, зобов`язано замовника повернути вагони власнику та стягнуто на його користь неустойку у розмірі 18441734,40 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2017 Приватному підприємству «Николаевстройкомплект» відмовлено у допуску справи №915/1316/16 до провадження Верховного Суду України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду у справі №915/1316/16 від 07.06.2017 визнано обставини:

- припинення Договору №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012 - з 01.01.2016;

- не повернення вагонів в кількості 171 одиниці після припинення дії Договору за період з 01.01.2016 по 14.02.2017.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Миколаївський глиноземний завод" у зустрічній позовній заяві на підставі ст.785 ЦК України нараховано неустойку за період з 15.02.2017 по 24.04.2017 у розмірі 3 096 057,60 грн., у зв`язку з не поверненням ПП Николаевстройкомплект з користування вагонів станом на 24.04.2017 в порушення п.5.3.6 Договору №260-У про передачу рухомого складу у тимчасове користування від 16.08.2012.

Після перевірки судом розрахунку позивача по зустрічному позову, суд вважає його вірним та погоджується з доводами про те, що з відповідача по зустрічному позову підлягає стягненню неустойка в сумі 3 096 057, 60 грн.

Посилання відповідача по зустрічному позову на чинність договору і як наслідок відсутність підстав для звернення із вимогами на підставі ст. 785 ЦК України є необґрунтованими, оскільки факт припинення дії договору встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили (Постанова Одеського апеляційного господарського суду у справі №915/1316/16 від 07.06.2017).

Доводи відповідача щодо передчасності посилання позивача по зустрічному позову на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 року по справі №915/1316/16 у зв`язку з її оскарженням в касаційному порядку судом до уваги не приймаються, оскільки за наслідками розгляду касаційної скарги ПП «Николаевстройкомплект» вказана постанова Одеського апеляційного суду - залишена без змін.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог по зустрічному позову, оскільки відповідач по зустрічному позову після закінчення строку дії договору в порушення умов договору та приписів чинного законодавства не повернув власнику орендоване майно, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, за що до нього правомірно застосовано наслідки, передбачені ст.785 ЦК України.

За таких обставин зустрічний позов ТОВ НГЗ слід задовольнити.

Судовий збір по зустрічному позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача по зустрічному позову.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 13, 14,73,74,75-79, 86, 91,123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Зустрічний позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства Николаевстройкомплект (ідентифікаційний код 34707059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (ідентифікаційний код 33133003) неустойку у розмірі 3 096 057(три мільйони дев`яносто шість тисяч п`ятдесят сім) гривень 60 копійок, судовий збір в розмірі 46 440 (сорок шість тисяч чотириста сорок) гривень 86 копійок.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено та підписано суддею 22.04.2021.

Суддя Н.О. Семенчук