ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 р. Справа № 917/721/20

За позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб", вул. Петровського, 41, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400)

до Решетилівської міської ради, вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400

про визнання недійсним та скасування пункту рішення та укладення додаткової угоди.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Мирна-Касян Ю.Л.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 06.04.2021 р.

Обставини справи: 04.05.2020 р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" звернулось до господарського суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.05.2020 р. заяву задоволено, вжито відповідних заходів до забезпечення позову до його пред`явлення.

14.05.2020 р., в межах визначеного статтею 138 ГПК України строку, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" подало до суду позовну заяву до Решетилівської міської ради, в якій просить:

1) визнати недійсним та скасувати пункт 6 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 року № 889-30-УІІ "Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ "Хлібороб";

2) визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі № 10 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за № 18 від 15.03.2010 року, виклавши в судовому рішенні зміст такої угоди в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.06.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 02.07.2020 р.

02.07.2020 р. відкладено підготовче засідання відкладено на 13.08.2020 р.

07.08.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8516). Судом долучено вказаний відзив до матеріалів справи.

12.08.2020 р. позивачем подано клопотання про долученння до матеріалів справи додаткових доказів (вх. № 8720), а саме копій платіжних доручень про сплату орендної плати та листа ГУ ДПС у Полтавській області.

Ухвалою суду від 13.08.2020 р. продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 01.10.2020 р.

Від відповідача надійшло клопотання про розподіл судових витрат (вх. № 8730 від 13.08.2020 р.). Дане клопотання буде вирішено судом при винесенні рішення у справі.

В судовому засіданні 01.10.2020 р. оголошено перерву до 27.10.2020 р. до 10:30 год.

15.10.2020 р. позивачем подано відповідь на відзив (вх. № 11451).

Судове засідання, призначене на 27.10.2020 р. на 10:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на 19.11.2020 р.

Ухвалою суду від 19.11.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 21.01.2021 р. на 10:00 год.

21.01.2021 р. відкладено розгляд справи на 25.02.2021 р.

В судовому засіданні 25.02.2021 р. оголошено перерву 30.03.2021 р.

30.03.2021 р. оголошено перерву до 06.04.2021 р.

01.04.2021 р. від позивача надійшли письмові пояснення (вх. №3592); 06.04.2021 р. від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (вх. №3738).

Останні долучені судом до матеріалів справи, оскільки останні повністю відповідають позиції викладеній у позові, відзиві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 06.04.2021 р. представником позивача викладено зміст позовних вимог, представником відповідача викладено зміст заперечень.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представникам сторін надано заключне слово, які підтримали свою позицію викладену письмово та озвучену в судових засіданнях.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 10.02.2010 року між Решетилівською районною державною адміністрацією Полтавської області (Орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (Орендар) було укладено договір оренди землі № 10, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пасовища) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:017:0250 площею 15,134 га., яка знаходиться на території Решетилівської селищної ради (далі - Договір, а.с. 48-49).

Згідно пункту 8 Договору даний Договір укладено терміном на 10 (десять) років.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на дату укладення Договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір було зареєстровано у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 15.03.2010 року за № 8.

Таким чином, строк дії Договору закінчився 15 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 8 Договору, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 20.04.2020 року земельна ділянка кадастровий номер :00:017:0250 належить до земель комунальної власності. У витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159199710 від 12.03.2019 року власником земельної ділянки зазначено територіальну громаду в особі Решетилівської міської ради (а.с. 51-52).

Пункт 1 статті 122 Земельного кодексу України встановлює що, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З метою реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, СТОВ «Хлібороб» 04.02.2020 року звернулось до Решетилівської міської ради з клопотанням про поновлення договору оренди землі, до якого додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі (а.с. 55).

За результатами розгляду даного клопотання Решетилівська міська рада прийняла рішення «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ» № 889-30-VII від 19.02.2020 р., у пункті 6 якого відмовила позивачу в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 року за № 18, площа земельної ділянки 15,1340 га, відповідно до пункту 37 договору оренди (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору), про що направила орендарю відповідний лист-повідомлення від 21.02.2020 р. (а.с. 56-57).

Позивач вважає таке рішення відповідача незаконним, оскільки воно порушує переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі, та прийняте з порушенням встановленого законодавством порядку поновлення договору оренди землі.

Відповідач клопотання позивача належним чином по суті не розглянув, заперечення до проекту угоди про поновлення договору оренди землі, запропонованого позивачем, щодо істотних умов договору не надіслав, в чому саме полягає невідповідність змісту клопотання позивача та умов проекту додаткової угоди вимогам закону не навів, обмежившись при цьому листом від 21.02.2020 р., в якому повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди з посиланням на рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 р. № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ». Підставою для відмови в пункті 6 цього рішення вказано п. 37 Договору оренди, відповідно до якого перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таку відмову позивач вважає незаконною, оскільки будь-яких застережень щодо позбавлення орендаря переважного права у поновленні договору оренди землі з підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи ні Договір, а ні будь-який нормативно-правовий акт не містить, так само як і не містять аналогічної підстави для відмови орендодавцем орендарю в поновленні договору оренди землі на новий строк.

У зв?язку з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним та скасування пункту 6 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 р. № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ»; визнання укладеною додаткової угоди між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ХЛІБОРОБ» та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі № 10 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за № 18 від 15.03.2010 року, в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує наступне.

Враховуючи відсутність будь-яких зауважень чи оскаржень прийнятого рішення, 25.03.2020 року (після припинення дії договору у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено) Решетилівська міська рада своїм рішенням тридцять другої сесії сьомого скликання затвердила перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу права оренди на земельних торгах (аукціоні), як того вимагає чанне Законодавство. 10.04.2020 р. Рішенням Решетилівської міської ради було скасовано земельні торги та прийняте наступне рішення про поділ спірної земельної ділянки.

Відповідач не порушив переважне право орендаря і не передав земельну ділянку третім особам на тих самих умовах, які були у СТОВ «Хлібороб». Договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та наявністю заперечень щодо його продовження збоку Решетилівської міської ради.

Орендар звернувся до Решетилівської міської ради з клопотанням про поновлення договору з посиланням на переважне право, та додав додаткову угоду, умови якої в своїй більшості суперечать первісному договору, укладеному із Решетилівською районною державною адміністрацією.

За таких обставин, на думку відповідача не може йти мова про наявність переважного права, а у суду відсутні підстави для задоволення такого позову.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі", об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час виникнення спірних відносин) регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом-укладення договору оренди на новий строк; до листа-повідомлення орендар додає проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Наведені положення встановлюють порядок врегулювання розбіжностей щодо умов договору, при цьому прямо передбачають можливість усунути в межах встановленого терміну розбіжності, що виникли під час відповідного листування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17.

Згідно статті 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечень орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1-5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру у орендаря, продовжувати орендні правовідносини.

СТОВ «Хлібороб» не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди, а саме 04.02.2020 року, звернувся до розпорядника орендованої позивачем земельної ділянки - Решетилівської міської ради з клопотанням про поновлення договору оренди землі, додавши до нього проект додаткової угоди про поновлення договору на новий строк - 7 років та із зазначенням орендної плати - 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За результатами розгляду даного клопотання Решетилівська міська рада прийняла рішення «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ» № 889-30-VII від 19.02.2020 р., у пункті 6 якого відмовила позивачу в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого Решетилівським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «ЦДЗК» від 15.03.2010 року за № 18, площа земельної ділянки 15,1340 га, відповідно до пункту 37 договору оренди (перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання договору), про що направила орендарю відповідний лист-повідомлення від 21.02.2020 р.

В пункті 37 Договору вказано, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пункту 34 Договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін (пункт 36 Договору).

Доказів про звернення Решетилівської міської ради до СТОВ «Хлібороб» про розірвання договору оренди землі чи зміну його умов, а також відповідного рішення відповідач не надав.

Представник відповідача в засіданні суду повідомив, що до закінчення строку дії договору та ініціювання позивачем процедури його поновлення будь-яких листів чи звернень стосовно розірвання договору оренди землі чи небажання продовжувати орендні правовідносини з позивачем, в тому числі поновлювати договір оренди землі № 10 від 10.02.2010 р., Решетилівська міська до СТОВ «Хлібороб» не надсилала.

В пунктах 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця заперечувати проти поновлення договору оренди землі у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону.

Закон України «Про оренду землі» не містить вказаної в оскаржуваному пункті рішення підстави для відмови орендодавцем орендарю в поновленні договору оренди землі, а також застережень щодо позбавлення орендаря переважного права у поновленні договору оренди землі з підстав переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи ні Договір, а ні будь-який нормативно-правовий акт не містить.

Посилання відповідача на пункт 37 Договору як підстави для відмови в його поновленні не має відношення до заперечення на поновлення договірних відносин, оскільки відображає положення Договору, та не стосується процедури поновлення такого договору, передбаченого законом.

Отже, оскільки перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи є підставою для розірвання договору оренди землі чи зміну його умов, а не підставою для відмови в поновленні такого договору, відповідач у пункті 6 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 р. № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ» неправомірно зазначив пункт 37 Договору як підставу для відмови у поновленні позивачу договору оренди землі, при цьому не зазначаючи, в чому саме полягає невідповідність вимогам закону клопотання позивача про поновлення договору та/чи умов проекту додаткової угоди.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 19 Закону України "Про оренду землі" при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Згідно з п. п. 288.5.2 п. 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, у запропонованому орендарем проекті додаткової угоди строк оренди було змінено на найменший, який законодавчо визначено для цього виду ділянок, - 7 років, натомість зміни щодо розміру орендної плати запропоновано на максимально можливому рівні, дозволеному законодавством, - 12 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Тому, приймаючи рішення про відмову в поновленні договору оренди землі, Решетилівська міська рада діяла протиправно, оскільки орендарем запропоновано змінені умови, що максимально відповідають оптимальному для орендодавця варіанту у визначених законодавством межах.

За відсутності заперечень Решетилівської міської ради, висловлених у встановленому законом порядку, наявності умов договору, запропонованих орендарем, що максимально відповідають нормам законодавства та інтересам орендодавця, відповідач є таким, що безпідставно ухилився від укладення додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі, яка, фактично, є документальним оформленням прав позивача на використання земельної ділянки.

За таких умов дії відповідача під час процедури поновлення з позивачем договору оренди землі № 10 від 10.02.2010 р. не можна визнати добросовісними.

Відповідно до статті 3 Цивільного Кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного Кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 р. у справі № 920/739/17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.05.2019 р. по справі № 912/3810/16, від 09.07.2019 р. по справі № 908/2315/18.

Судом також встановлено, що на даний час позивач продовжує користуватися земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення та умов договору та сплачує орендну плату, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та податковою декларацією з плати за землю за 2020 рік.

Частина 2 статі 19 Конституції України встановлює обов?язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Незважаючи на те, що рішення про відмову в поновленні договору оренди спірної земельної ділянки Решетилівською міською радою прийнято з дотриманням місячного строку, визначеного частиною 5 статті 33 вказаного Закону, це не спростовує того факту, що таке рішення прийнято відповідачем з порушенням процедури поновлення договору оренди землі, а саме щодо обов`язку узгодження з орендарем істотних умов договору, та заперечивши тільки з підстав невідповідності клопотання та додаткової угоди нормам закону.

Враховуючи викладене рішення є таким, що суперечить актам цивільного законодавства, а саме статті 33 ЗУ «Про оренду землі», та порушує законне першочергове право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на поновлення договору оренди землі № 10 від 10.02.2010 р., у зв?язку з чим є незаконним та підлягає скасуванню.

В статті 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» визначений порядок прийняття рішень органами місцевого самоврядування, а саме зазначено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

В листі-повідомленні Решетилівської міської ради від 21.02.2020 р. не вказано будь-яких заперечень (підстав, причин) щодо поновлення договору оренди землі із позивачем, а тільки повідомляється про прийняте рішення № 889-30-VII від 19.02.2020 р.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Європейським судом з прав людини у рішенні в справі Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

За обставин дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди землі (належне виконання умов договору; повідомлення орендодавця до спливу строку договору оренди у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність обґрунтованих заперечень і своє рішення) поведінку орендодавця не можна вважати добросовісною, і така поведінка порушує переважне право особи на поновлення договору та створює штучні перешкоди для укладення додаткової угоди до договору оренди землі.

Зазначена правова позиція щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» висловлена Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду по справі №920/739/17, Постанова від 10 вересня 2018 року.

Таким чином, з врахуванням того, що позивач виконав всі умови пункту 8 договору та пунктів 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», пункт 6 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 р. № 889-30-VII «Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ «ХЛІБОРОБ» є протиправним, не обґрунтованим та суперечить чинному законодавству, що має наслідком його скасування.

Лист-повідомлення відповідача від 21.02.2020 року не має будь-яких заперечень щодо поновлення договору оренди, а тільки має посилання на вказане вище незаконне рішення.

Переважне право СТОВ «ХЛІБОРОБ» на поновлення договору оренди землі, регламентоване частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» є порушеним та підлягає судовому захисту шляхом визнання недійсним та скасування рішення Решетилівської міської ради про відмову позивачу в поновленні договору оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в редакції позивача, проект якої додано до позовної заяви.

Аргументи відповідача не спростовують викладених обставин.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 231, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати пункт 6 рішення тридцятої позачергової сесії сьомого скликання Решетилівської міської ради від 19.02.2020 року № 889-30-УІІ "Про відмову в поновленні договорів оренди землі СТОВ "Хлібороб".

3. Визнати укладеною додаткову угоду між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" та Решетилівською міською радою про поновлення договору оренди землі № 10 від 10.02.2010 року, що зареєстрований за № 18 від 15.03.2010 року, виклавши у наступній редакції:

"Додаткова угода

про поновлення договору оренди землі:

від 10.02.2010 року №10

що зареєстрований за № 18

від 15.03.2010 року

м. Решетилівка 05.02.2020 р.

Сторони Додаткової угоди до Договору:

Орендодавець Решетилівська міська рада в особі секретаря міської ради Дядюнової Оксани Анатоліївни з однієї сторони, та

Орендар СТОВ «Хлібороб» в особі директора Лукаша Миколи Сергійовича,

що діє на підставі Статуту підприємства, з другої сторони, -

уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року № 10, та узгодили (змінили) його наступні істотні умови:

Строк дії договору

8. Договір поновлено на 7 (сім) років. Після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Прикінцеві положення

40. Ця Додаткова угода набирає чинності після підписання її сторонами та державної реєстрації.

Цю Додаткову угоду укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в органі що провів його державну реєстрацію.

Інші умови Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року № 10, що зареєстрований за № 18 від 15.03.2010 року, залишаються без змін.

Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 10 лютого 2010 року № 10, що зареєстрований за № 18 від 15.03.2010 року.

Реквізити сторін:

Орендодавець Орендар

Решетилівська міська рада Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю

р/р _____________________________ «Хлібороб»

МФО ______ в ___________________ р/р НОМЕР_1

в АТ «Райффайзен Банк «Аваль» МФО 380805

Місце знаходження юридичної особи:

38400, Полтавська обл., м. Решетилівка, Місцезнаходження юридичної особи:

вул. Покровська, 14 38400, Полтавська область, м. Решетилівка,

тел/факс (05363) 2-13-80 вул. Петровського 41,

E-mail: тел/факс 05363-2-11-07

Е-mail:

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

___________________________ ___________________________

_________________ ___________________

МП МП"

4. Стягнути з Решетилівської міської ради (вул. Покровська, 14, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" (вул. Петровського, 41, м. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ) 4 204,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2021 р..

Суддя Погрібна С.В.